BIBELN BERIKAR
En gång hade jag tänkt fara från Björneborg -
till Uleåborg för att hålla ett möte.
Den gången beslöt jag -
att inte åka tåg -
via Tammerfors till Uleåborg -
för jag visste att också en buss -
från Åbo -
kör via Björneborg.
Den stannar vid 10-tiden på kvällen och kör hela natten -
längs kustvägen till Uleåborg.
Jag tänkte att här har jag den rätta skjutsen.
Jag lägger mig på bakersta bänken och sover.
På morgonen kan jag sedan som utsövd och pigg börja mötet.
Jag ställde mig på hållplatsen för att vänta på bussen -
som kom strax efter 10 på kvällen.
När jag steg på bussen blev jag förskräckt för bussen var proppfull.
Jag hade tänkt att inte reser någon på natten -
från södra Finland till Uleåborg.
Men jag visste inte att sportlovet hade börjat -
och ungdomarna var på väg till Lappland -
via Uleåborg med den här bussen.
Alla platser var upptagna -
och när jag steg på sade en äldre man på framme i bussen: -
"Prästen är så vänlig och sätter sig på golvet, det gör de andra också."
Men före jag hann sätta mig sade några unga män i mitten av bussen: -
"Titta, där är en präst." Jag hade "sockerbiten" under hakan.
De frågade om jag är en riktig präst.
"Naturligtvis är jag."
"Är du faktiskt en riktig präst så du inte skojar med oss?"
"Ja, jag är en riktig präst."
När jag gick fram till pojkarna -
sade en av dem: "Du prästen, vi kan det här -
för vi har just läst för konfirmationen.
Om du är en riktig präst vet du hur bergspredikan börjar."
I början av mitt trosliv -
hade jag blivit uppmanad, -
kanske av Kalevi Lehtinen, -
att läsa utantill ur Bibeln för -
i Amos 8:11-12 står det: -
"Se, dagar skall komma, ... -
De skall söka efter Herrens ord, men de skall inte finna det."
Det uppstår alltså ett behov av Guds Ord.
Därför är det värdefullt att utantill kunna Bibelns Ord.
Till exempel lärde vi oss Jesaja 53 -
utantill hela familjen. Vi övade alltid när vi åkte bil någonstans.
På samma sätt hann jag lära mig halva bergspredikan.
De sade: "Om du är en präst kan du bergspredikan."
Jag svarade naturligtvis och började: -
"När Jesus såg folkskarorna, gick han upp på berget.
Han satte sig ner, // började tala och undervisa dem: -
Saliga är de som är fattiga i anden, dem tillhör himmelriket.
Saliga är de som sörjer, de skall bli tröstade.
Saliga är de som hungrar och törstar efter rättfärdighet, -
de skall bli mättade. Saliga är de barmhärtiga, -
de skall få barmhärtighet.
Saliga är de renhjärtade, de skall se Gud.
Saliga är de som skapar frid, de skall kallas Guds barn.
Saliga är de som blir förföljda för rättfärdighetens skull, -
dem tillhör himmelriket.
Saliga är ni, när människor hånar och förföljer er, -
ljuger och säger allt ont om er för min skull.
Gläd er och jubla, ty er lön är stor i himlen.
Ni är jordens salt. Men om saltet förlorar sin sälta, ... -
Det duger bara till att kastas ut och trampas ner av människor.
Ni är världens ljus. Inte kan en stad döljas, -
som ligger på ett berg. Inte heller tänder man ett ljus -
och sätter det under skäppan, // så att det lyser för alla i huset.
Låt på samma sätt ert ljus lysa för människorna, -
så att de ser // och prisar er Fader i himlen."
Jag kunde inte längre för jag hade inte hunnit lära mig mer.
Men pojkarna sade: "Det räcker, nu tror vi att du är en riktig präst."
Då frågade jag om de visste hur saltet förlorar sin sälta.
Sker det genom att man krossar det i en mortel?
Nej tvärtom, för ju mer man smular det -
desto mer svider det i syndens sår.
Saltet förlorar inte sina egenskaper genom att man krossar det.
Inte förändras det heller genom att man tillsätter vatten.
Vattnet kan avdunsta och så är saltet kvar.
Men Gud har lärt mig, sade jag till pojkarna och flickorna, -
att en sak får saltet att förlora sin sälta.
Det sker genom att man tillsätter mycket, -
mycket, oändligt mycket sirap.
När det blandas med sirap -
förlorar det sin sälta.
Fortsättningen, som jag avslutade min bibelundervisning med var: -
"Ni är världens ljus. Inte kan en stad döljas, -
som ligger på ett berg. Inte heller sätter -
man ljuset under skäppan, utan det ska lysa för alla i rummet."
Det beror på att när det är uppe på berget -
lyser det tiotals kilometer.
Jag själv har fått uppleva på mina resor i Israel -
hur konstnärernas berg syns.
Där vistas konstnärer från hela världen, -
också judar från Ryssland, som säljer sina konstverk.
Staden är obetydlig -
där det bara finns små hus men när den är uppe på berget -
lyser stadens ljus i mörkret.
Så är det också med oss.
När vi i Jesus Kristus -
blivit utsedda till att belysa Guds rike -
ser människorna frälsningens grundsten, -
verket på Golgatas kors och offerdöden. Det går inte förlorat.
Sedan fortsatte jag: -
"Låt på samma sätt ert ljus lysa för människorna, -
så att de ser era goda gärningar -
och prisar er Fader i himlen."
För att bli prisad i Guds rike -
ger Jesus budet att göra goda gärningar.
Älska, förbarma sig, tjäna och ge åt dem som behöver.
Dela människornas nöd så som det står om den yttersta dagen: -
"Ty jag var hungrig och ni gav mig att äta.
Jag var törstig och ni gav mig att dricka.
Jag var naken och ni klädde mig."
Detta är lösningen. Den erövrande kärleken -
som får arbetet i Guds rike att gå vidare.
Vad hände sedan?
Den natten sov jag inte ett dugg.
Turvis kom de unga och berättade: -
"Mormor dog för två månader sedan.
Kan du be att vår släkt får glädas -
över att mormor, som bad för hela släkten, -
har kommit till himlen."
"Jag var ateist men på konfirmationslägret fann jag Jesus.
Kan du be att jag får förbli Jesu egen."
En tredje bekände sin synd som jag fick förkunna som förlåten.
Det var en fortlöpande andlig vård -
åt dessa ungdomar på deras sportlovsresa.
Det skedde för att jag fick resa med bussen -
längs kustvägen från Björneborg till Uleåborg.
Det är en så stor nåd -
i att vi får vara redskap i Guds rikes arbete -
och berätta om glädjebudskapet men, kära vän, -
det förutsätter att alltid när du har möjlighet -
tar fram Bibeln och öser Ordet och ger det vidare.
Själv vågade jag hemma inte offentligt läsa Bibeln.
Det var föräldrarnas vigselbibel som jag i smyg läste i min alkov.
Men en gång skämdes jag och föraktade mig själv -
så jag gick och satte mig i gungstolen mitt i köket och läste.
Jag fick en sådan smäll i mitt inre av Guds Ord -
att jag brast ut i gråt framför hela familjen.
Men jag fick en underbar känsla av att bli renad i Jesu blod -
med hjälp av Guds Ord.
Bibelns Ord lönar det sig att ta med sig, -
lära sig det utantill nu och då och låta det bära frukt.
Kommande dagar är svåra och därför -
behövs Bibelns Ord på många håll.
När du behöver eller känner någon som behöver Bibelns Ord -
kan du stöda programmet. I Finland ring numret nedan, skänk 10 euro.
I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
SMS:a ”HimlenTV7 100” till 72672 (så skänker du 100 kr)
Gud välsigne dig och alla dina kära.
I Faderns och Sonens och den Helige Andes namn. Amen.
Undervisning: Matti Vuolanne
Översättning: Carl Westermarck Himlen TV7