BIBELN BERIKAR
När Jesus Kristus -
tog mig i kragen -
1955 -
var jag helt ense -
med min kurskamrat Kalevi Lehtinen -
att evangelisation är den allra viktigaste uppgiften.
Att få människor att omvända sig, tro och bli Jesu Kristi egna.
I samband med våra studier hade vi, -
om jag minns rätt, en bok av Martti Simojoki, -
den teologiska fakultetens dåtida professor, -
sedermera biskop och ärkebiskop, -
som vi skulle tenta.
Boken handlade om undervisning och förkunnelse.
Jag blev upprörd av att Simojoki -
i stället för förkunnandet, evangelisationen höll undervisningen -
som viktigare.
Då tänkte jag att undervisningen är en bisak -
och att evangelisation, d.v.s. människans frälsning är huvudsaken.
Av någon underlig anledning -
lärde jag mig det av Kalevi Lehtinen som var evangelist.
Han fick en stor skörd och välsignelse till stånd -
genom att förkunna evangeliet -
och få människor att omvända och bli frälsta.
Detta skedde på 1950-talet -
och nu när det gått en så här lång tid -
har det gång på gång allt tydligare och tydligare -
blivit klart för mig -
att jag själv inte är någon evangelist -
utan lärare.
Att undervisa Guds Ord -
är av ett Gud stadgat påbud och auktoritet -
för att åstadkomma en väckelse enligt Bibelns budskap -
hos dem som Gud skickar mig till.
Jag har undersökt detta många gånger i Bibeln, -
bland annat i Romarbrevet ...
I Romarbrevet 12:6 står det: -
"Vi har olika gåvor efter den nåd vi har fått: -
att profetera i överensstämmelse med tron, -
att tjäna i vår uppgift, -"
Sedan kommer det viktiga: -
"att undervisa i läran ... -
Här står om profetia -
och om tjänstgöring.
Men det följande är något som är direkt till mig.
Att ta emot uppgiften av Gud, -
inte av människorna och inte ens av mig själv, -
utan "att undervisa i läran."
I undervisningen är det inte fråga om vilka gåvor jag har, -
må det vara kunskapens ord, -
gåvan att bota sjuka, -
att skilja mellan andar eller någon annan gåva.
Kära vän, det är fråga om -
om jag i upprätthållandet av den uppgift och den gåva -
som Gud enligt Bibeln har gett mig, är trogen.
Använder jag den på det sätt Gud menat att den ska användas?
När Israels folk återvände från Egyptens träldom -
som hade pågått i 430 år -
gav Gud Mose befallningen -
att ta Besalel, son till Uri, son till Hur -
"den man jag kallat vid namn, -
och som jag fyllt med Guds Ande, -
så han kan tillverka tabernaklets helgedomar, -
den sjuarmade ljusstaken och arken."
Det vill säga när tummen inte är som min, mitt i handen, -
utan på rätt plats, -
kan man vara praktisk och händig -
liksom många kvinnor som lagar mat eller bakar -
och män som reparerar bilar och bygger hus -
är händiga och praktiska.
Om detta står det i 2 Moseboken 35:30 följande: -
"Se, Herren har kallat Besalel, -
och han har fyllt honom med Guds Ande."
Om man är fylld med Guds Ande -
flödar det över om det kommer ännu mer.
I Björneborg lever -
en kär broder i Kristus.
Han säger att också han har en gåva, -
gåvan att "rycka i ärmen."
Detta gillade jag.
Gåvan att rycka någon i ärmen är såtillvida speciell, -
och nu vågar jag säga det, att Harkimos, -
denne idrottschefs, -
Harry Harkimos svärfar -
blev genom gåvan rycka i ärmen -
Jesu Kristi egen på ett alldeles underligt sätt -
och kom som frälst hem till härligheten i himlen.
Jag väntar på när också alla dessa andra, -
Harkimo och hans kumpaner, får uppleva detsamma som jag.
Att Gud börjar använda Sina tjänare med olika gåvor -
i Sitt rikes arbete.
Rikets arbete bör slutföras -
så Lammets bröllopssal blir fylld -
och Jesus kan komma och hämta hem Sitt bröllopssällskap.
Jag har beundrat en viss man i Tammerfors.
Mannens släktnamn är Karisma.
Han är kanske den allra ivrigaste -
i att göra Guds Ord och rike till intet.
Hans syster är frälst -
men han själv säger sig vara ateist.
Han har fått till stånd att -
tusentals människor har lämnat kyrkan.
Tiotusentals.
Ändå säger Gud att denne man -
blir en gång genom den Helige Ande -
ett mäktigt instrument i Guds rikes tjänst -
därför att han blir en likadan -
Guds arbetskarl som Saulus från Tarsus.
Han kommer inte undan.
Inte får jag säga: "Där fick du", och räcka lång näsa åt honom -
men jag får be för honom.
Och jag får vara glad över att denne man, -
vars syster är religionslärare, teolog, och tror på Jesus, -
att denne man -
kommer att bli en stark Guds Ords förkunnare.
Han står inför samma slut som jag.
En gång dör han.
En gång står vi inför den oundvikliga och avgörande döden.
Då är det inte fråga om någon lek.
Då hjälper ingen förklaring: "Jag brydde mig inte om Jesus."
Det är inget försvar -
utan Jesus Kristus bryr Sig så mycket om oss att -
Han undanröjer alla hinder -
för att vi ska kunna bli Jesu Kristi egna.
Detta mänskliga och jordiska liv -
är det enda möjliga vi kan leva så att vi blir frälsta -
och accepterar att ta emot benådningen -
liksom Harkimos svärfar, -
som blev frälst genom att någon ryckte honom i ärmen.
Vi får bli Jesu egna -
och ta emot Jesu totala benådning.
Då är vi inte ängsliga över att vi alla en gång dör -
utan vi jublar över att få komma hem till härligheten -
som benådade syndare.
Kära vän, ta därför ett avgörande och säg: -
"Käre Jesus, -
om Du finns så ta mitt liv helt i Din användning."
Om du vill fortsätta -
kan du i Sverige skicka ett sms till 72672.
Välj belopp och skriv: HimlenTV7 100 om du vill ge 100 kr.
Eller betala till: Mottagare: Korsets stöd r.f.* Nordea, PlusGiro 97572-2
Med hjälp av din gåva kan vi fortsätta att förmedla Bibelns goda budskap -
åt er alla, kära vänner. I Jesu Kristi namn, amen.
Undervisning: Matti Vuolanne
Översättning: Carl Westermarck Himlen TV7