BIBELN BERIKAR
1975 kom jag från Pyhämaa -
till Björneborg som präst.
Min dåtida chef, Aulis Karen, hade kallat mig dit.
På den tiden var -
den finska ev. lut. kyrkan och de fria riktningarna av olika åsikt -
på grund av en ny strömning -
som Niilo Yli-Vainio fick till stånd.
En dag kallade min chef mig till sitt rum och sade: -
"Matti, detta är ett tjänsteförordnande.
Fråga Alpo Renko -
var och när Niilo Yli-Vainio håller möte.
Ta med dig folk och far dit.
Skriv sedan en rapport åt mig -
om hurdan denne Yli-Vainio är."
"Detta därför att det finns många här i Björneborg -
som vill höra hans förkunnelse i Björneborgs kyrka.
Men först vill jag veta vad för slags karl han är."
Jag sade att jag saknar kompetens för det, -
men han sade sig lita på min omdömesförmåga -
för det var fråga om ett tjänsteuppdrag.
Så tog jag itu med det.
Då jag hade många barn och en fru därtill ägde jag en minibuss.
Jag tog med kära bröder och systrar i Kristus -
så bussen blev full, men barnen blev hemma.
Så bar det av mot Lappo idrottshall -
där mötet skulle hållas.
Men vägen till Lappo var krokigare än jag trott.
Fastän jag stirrade på klockan för att se hur mycket tid -
det ännu var tills mötet började hjälpte det inte. Tiden bara gick.
Någon på baksätet blev orolig och frågade -
vad vi då ska göra om mötet redan har börjat -
eller om hallen är full och vi inte ryms in.
Jag hade varit med på så många likadana tillställningar -
att jag visste att framme vid talarstolen fanns plats för -
predikarna och de äldste.
Jag sade att då marscherar vi genom hallen och sätter oss bland dem.
Mötet hade inte ännu börjat -
men hallen var full så vi gick fram till plattformen -
och satte oss framför den.
En man som jag inte kom ihåg, -
men hade mött på någon mässa i Uleåborg kom fram och hälsade.
Jag bad honom ta kontakt med Alpo Renko -
för jag ville hälsa på honom. Jag kände inte Alpo.
Alpo kom och frågade: -
"Kunde ni, Vuolanne, hålla det första anförandet -
före Niilo Yli-Vainios undervisning?"
Jag gick med på det.
Bakom mig -
satt några starka bröder -
som hörde till de äldste.
På något vis irriterade det mig när de häftigt ivrade: -
"Halleluja! Nu är det den sista stora väckelsen.
Nu kommer Jesus och rycker brudförsamlingen upp till molnen."
Jag visste att det inte är så.
Jag visste att det var fråga om ett känslotillstånd.
Rena rama struntpratet som inte stämmer.
Jag skulle säkert ha exploderat i bitar om jag inte läst Bibeln -
på det ställe Gud hade gett mig att tala om.
Stället var ur Sakarja 3 där översteprästen, d.v.s. ärkebiskopen -
Josua var klädd i orena kläder -
och stod inför Herrens ängel -
och Satan stod bredvid för att anklaga honom.
Men Herren näpste inte översteprästen och sade att: -
"Det är då en eländig och syndig stackare.
Tag i honom så slänger vi honom i helvetet."
Nej, ängeln sade: "Herren skall straffa dig, Satan.
Ja, Herren skall straffa dig, han som har utvalt Jerusalem.
Är då inte denne en brand ryckt ur elden?"
Ängeln sade ännu: "Tag av honom de orena kläderna.
Se, jag har tagit din missgärning från dig, -
och jag skall klä dig i högtidskläder."
Jag sade till åhörarna i hallen: -
"Där ser ni att vi syndiga lider ingen nöd.
Herren ser till att vi genom syndernas förlåtelse -
får rena högtidskläder -
och de syndbefläckade plaggen kläds av."
Sedan fortsatte jag: -
"Jag vet inte vad fariséerna bakom min rygg har framför sig -
om de inte blir syndiga och benådade."
Alla applåderade.
Efter mitt tal kom Niilo -
som sade sig ha varit statskyrkans fiende nummer ett -
men nu hade tiderna och prästerna förändrat sig -
och nu kunde han prata tillsammans med Vuolanne t.o.m. varje kväll.
Så blev vi god vänner fast det var förödmjukande för mig -
för att jag inte förstått djupet i Guds nåd.
Niilo talade om kvinnan -
som det står om i Lukas 13:11-13.
Hon var krokryggig och hade gått till synagogan -
uppenbarligen till kvinnoläktaren.
Krokryggigheten hindrade henne att gå med huvudet högt och leende.
Steg för steg gick hon till de andra kvinnorna men -
alla visste att krockryggigheten var en följd av -
av hennes egna synder, d.v.s. hon var en brottsling -
som handlat mot Guds vilja och fått till straff förkastelsedomen -
genom sin kroka och förvrängda rygg.
Därför lät man henne inte komma fram till räcket -
där all förnäma kvinnorna var.
Säkert föste man henne till den bakre raden i skymundan.
Inte skulle hon ju heller med sin krokiga rygg kunnat se över räcket.
Där var hon ensam och fördömd, -
övergiven och föraktad.
I Bibeln står det att när Jesus såg denna kvinna -
kallade Han henne till sig.
Det förunderliga Ordet lyder: -
"När Jesus såg henne, kallade han henne till sig och sade till henne: -
'Kvinna, du är fri från din sjukdom', -
och så lade han händerna på henne.
Genast rätade hon på sig och prisade Gud."
Oida-verbet (= att se) som inte betyder -
att se bara med ögonen -
utan också att se med förståndet.
Jesus Kristus visste allt om denna kvinna.
Jesus visste hur olycklig och ensam hon var, -
hur föraktad och nedtryckt och dömd till förkastelse.
Jesus överväldigades av kärlek.
Jesus visste också exakt -
att denna kvinna, och ingen annan kvinna, -
hade rätt att gå ned till männens avdelning.
Det skulle ha förorenat hela synagogan.
Men Jesus kallade ned henne -
och när hon steg för steg sakta kom ned -
och förundrade sig över vad det är fråga om sade Jesus: "Kom hit."
Kom till det allra heligaste där undervisningen försiggick -
och där Jesus satt och undervisade om Bibeln.
När hon kom lade Jesus händerna på henne.
Sådant var avskyvärt för judarna, fariséerna och de skriftlärda -
för man var säker att man blir oren om man rör vid en syndig -
och därigenom själv blir utsatt för förkastelse.
Men Jesus gav inte efter.
Jesus bad henne komma och Han lade händerna på henne -
och genast rätade hon på sig -
och kvinnan började prisade Gud.
Detta var ett av historiens märkvärdigaste ögonblick -
när en av de mest föraktade personerna -
rätade på ryggen och som botad prisade Gud.
Det speciella var ännu att det var på en sabbat.
Alla judar och de skriftlärda ansåg att om man på sabbaten -
botar eller gör det ena eller andra kan Messias inte komma.
Synagogföreståndaren blev upprörd över att Jesus botade på sabbaten, -
för på så sätt hindrade Jesus Messias att komma till sitt folk.
Dessa kära och stolta förstod inte att Jesus själv var Messias.
Detta undervisade Niilo Yli-Vainio om -
vilket är till tröst och uppmuntran också för oss.
Tag emot och håll fast vid det.
Också du är värdefull och viktig i Guds rike.
I Faderns och Sonens och den Helige Andes namn -
till ära för Guds härlighet för Frälsaren Jesu skull.
Av nåd, amen.
Undervisning: Matti Vuolanne
Översättning: Carl Westermarck Heaven TV7