BIBELN BERIKAR
Det sägs: "Egna hundar biter."
Så händer det också med mig själv när jag undervisar om Bibeln.
Ofta när jag gör det för skriftskole-elever.
De är så underbara och aktiva med att ta reda på saker -
att jag måste fördjupa mig i min undervisning -
för att veta vad och varför jag undervisar så.
En gång på 1960-talet ville de unga i skriftskolan -
få noggrannare kunskap om -
varför det i den kristna katekesen står -
att den naturliga människan saknar verklig lycka.
Hon är fridlös och missnöjd med sitt liv.
Detta beror på att hon övergett Gud och fallit i synd.
I mitt inre kände jag att detta inte kan stämma.
Inte kan man väl säga att -
människan befinner sig i ett naturligt tillstånd -
när hon övergett Gud och fallit för synden.
Motsatsen till naturligt tillstånd blir ju då ett onaturligt tillstånd.
Då kan man inte säga att människan som genom pånyttfödseln -
blivit Guds barn och återgått till -
Herren Jesu Kristi gemenskap -
befinner sig i ett onaturligt tillstånd.
Detta förstod jag inte då förr.
Först när samma sak dök upp igen -
i 1 Korintierbrevet 2:14
"En oandlig (naturlig fi.) människa tar inte emot det som tillhör Guds Ande.
Det är dårskap för henne, och hon kan inte förstå det, -
eftersom det måste bedömas på ett andligt sätt.
Den andliga människan däremot bedömer allt, -
men själv kan hon inte bedömas av någon."
Vad lärde jag mig då jag talade om detta för de unga i skriftskolan?
I vårt förhållande till Gud är vi av naturen på fel sida.
Vi är födda till medlemmar av ett syndigt människosläkte.
Till ett naturligt, oandligt tillstånd -
där Guds existens och Jesu försoningsverk förnekas.
Och där man tänker att den Helige Ande inte finns.
Paulus skriver i Efesiebrevet 4:30: -
"Bedröva inte Guds helige Ande, -
som ni har fått som ett sigill för förlossningens dag."
Som blinda går vi vilse.
I 1 Korintierbrev 2:6-7 står det: -
"Vishet förkunnar vi emellertid bland de fullkomliga, -
en vishet som inte tillhör den här världen -
eller den här världens härskare, som går mot sin undergång.
Nej, vi förkunnar Guds hemliga vishet, -
den vishet som är fördold och som Gud -
från evighet har bestämt att bli till härlighet för oss."
I Markus 4:11 säger Jesus: -
"Ni har fått del i Guds rikes hemlighet."
Det är fråga om Guds fördolda vishet.
Sedan fortsätter Jesus: -
"Men de som står utanför får allt i liknelser -
för att de skall se med sina ögon och ändå inte se ..."
Det finns två slags människobarn i världen.
Det finns de som står utanför, så som Jesus sade, -
men så finns det de som är innanför.
Vad skiljer dem som står utanför från dem som är inne?
De som är inne har kommit genom dörren.
Ännu en gång: Genom dörren.
De har inte blivit utanför och kikar in genom nyckelhålet -
eller fönstret för att beundra hur fint där inne är.
De har kommit in så som Jesus säger: "Jag är dörren.
Den som går in genom mig skall bli frälst, -
och han skall gå in och gå ut och finna bete." (Joh 10:9)
Varför han ska gå in och igen ut fast han redan funnit vägen in -
förklarades av ärkebiskop John Vikström för oss.
Han hade grubblat på hur han ska förklara för åhörarna -
vad "evangelisera" betyder.
Han sade att det är som när en tiggare -
som hittat vägen in går ut -
och berättar för andra tiggare som ännu är utanför -
var det finns en måltid att få.
Vilka underbara ord.
Han går ut och berättar för dem som står utanför var det finns föda.
Följande är viktigt.
Gud vet exakt allt om ditt och också mitt liv.
Gud ser allt.
Så som jag tidigare förklarat betyder "se"-verbet att Gud också -
vet, förstår och begriper allt.
Ingenting kan hållas hemligt för Gud.
Fastän vi skulle krypa under täcket på kvällen -
kan vi inte fly undan Gud.
I 2 Timoteusbrevet 1:12 skriver Paulus: -
"... eftersom jag vet vem jag tror på, och jag är övertygad om att..."
"Jag vet (känner fi.) vem jag tror på" -
betyder att det inte är en främling, -
någon skrämmande eller avlägsen, -
utan en Far som älskar så oerhört -
mycket och underbart -
att Han tog på sig ansvaret för oss och vår frälsning -
genom sin korsfäste Son på Golgatas kors.
Vår Fader vill av hela sitt hjärta finna dig.
Guds vilja är att alla människor blir frälsta.
Detta står också i 1 Timoteusbrevet 2:4.
Också Petrus sade att Gud inte vill att någon människa skulle gå förlorad -
utan Gud vill att alla blir frälsta.
Verbet "vilja" har här olika betydelser.
Här ingår tanken att Gud för sin egen skull -
och genom sin vilja påverkar så att -
du som en för Honom kär vän ska bli frälst -
liksom också dina kära anhöriga.
En gång var min hustru i Ikalis kyrka vid en ungdomstillställning.
Där predikade en präst som varit i Ovamboland -
och delade sedan ut nattvarden.
Där tog denne präst fram -
Jesaja 43:24 där Gud säger: -
"I stället har du vållat mig arbete med dina synder -
och möda med dina missgärningar.
Det är jag, jag som för min egen skull -
stryker ut dina överträdelser, -
dina synder kommer jag inte mer ihåg."
Har Gud drabbats av demens -
när Han inte kommer ihåg våra synder?
En gång talade jag vid skriftskolan i Högfors om att stjäla.
Då kom jag ihåg när jag en gång stal något någonstans.
Jag hade aldrig kommit ihåg det förrän nu där i skriftskolan.
Samtidigt när jag talade till de unga om stjälandets galenskap -
grät jag inför Gud att jag stulit och så var det klart.
"Förlåt mig det."
Vet du vad som då hände?
Guds Sons blod strök ut det så grundligt -
att jag inte mer kan komma ihåg vad jag stal eller när jag gjorde det.
Jag vet det inte för det finns inte mer.
I Hebreerbrevet 10:17 säger Gud: -
"... deras synder ... skall jag aldrig mer komma ihåg."
Gud har alltså i sig själv -
tillintetgjort våra synders och överträdelsers straff -
genom att förlåta dem för sin Sons Jesu skull -
så att de inte mer finns.
Och när de inte mer finns, är det som vid sjöstranden -
där det står en skylt med texten: -
"Fiske förbjudet."
Vi får inte leta efter förlåtna synder för förlåtelsen betyder -
att de slutgiltigt blivit utplånade genom Jesu blod.
Därför följer Gud ständigt med dig.
Le, och se hur Han ler när Han är lycklig över dig -
för att Han får benåda och förlåta dig och bota dina sår, -
förbinda dem och hela dig helt.
Han är den överflödande nådens Gud -
i Faderns och Sonens och den Helige Andes namn.
Därför tar vi emot den och ber.
Tack, levande Jesus, -
att när du benådar mig, syndare, -
så fullkomligt att synden -
genom vilken jag brutit mot Dig aldrig mer finns -
utan kvar är bara nåd, kärlek och förlåtelse.
I Faderns och Sonen och den Helige Andes namn, -
av nåd, amen.
Undervisning: prosten Matti Vuolanne
Översättning: Carl Westermarck Heaven TV7