BIBELN BERIKAR
Jesus är så full av överraskningar att man gång på gång -
måste förvåna sig.
En morgon var jag framför järnvägsstationen -
på torget i Sibiriens huvudstad Novosibirsk.
Jag väntade på tolken som var inne på stationen.
Medan jag väntade följde jag med -
en väldigt smutsig -
och primitiv alkoholiserad man -
som hade risigt skägg och långt hår och skinnmössa på huvudet.
De andra kläderna var enligt det.
Han letade efter frukost i soptunnan.
Han hade ryggen vänd mot mig och jag iakttog honom diskret -
och sade: "Gud, kan en sådan man bli frälst?"
I samma ögonblick när jag i mina tankar hade sagt det -
reste han sig från soptunnan -
och vände sig mot mig och började stirra på mig.
Jag slogs av panikkänsla och undrade -
hur han kunnat observera mina funderingar.
När han tittade på mig vinkade jag honom till mig -
för jag täcktes inte gå till honom för min skygghets skull.
Så kom denne Jura till mig och jag sade: -
"Jag heter Matti. Vad heter du?"
Han sade att han heter Jura.
Sedan sade jag på ryska till honom: -
"Jesus vill förlåta dina synder."
"Tillåter du det?"
Jag önskade att han skulle neka men han tillät.
Så började vi be: "Käre Jesus, -
Du vet hur syndig jag är -
förlåt mig mina synder", -
- det speciella var att jag plötsligt glömde ordet -
"förlåt mig" -
och jag stammade och var rädd att själafienden stal ordet -
så jag inte kan hjälpa denne Jura.
Förtvivlad tystnade jag, men Jura själv fortsatte bönen.
Jura bad Gud om nåd i en underbar bön med tårar i ögonen .
Med munnen på vid gavel såg jag hur denne av människorna föraktade, -
som brottsling betraktade -
och i soptunnor grävande man förändrades helt.
Efter att han sagt "amen" gick vi igenom var församlingen hade möten.
Jag gav honom några Guds Ord för tolken hade kommit tillbaka.
Jura och jag berättade vad Gud hade gjort med honom.
Han stannade kvar vid knuten -
och tolken och jag fortsatte mot tunnelbanan.
Vid trapporna ned kom det: "Stopp, ta ett foto tillsammans."
Jag har fotot av honom som totalt mänskligt sett misslyckad, -
ömklig, där vi kramas och människorna omkring oss ler.
Ett par år senare -
när jag var i samma trakter -
frågade jag om någon sett Jura. Jag hade fotot.
Ingen hade sett honom så antagligen hade han dött.
Jag frågade taxichaufförerna men samma resultat.
De bad mig fråga Juras kompisar som stod där nära.
Där stod ett vodkagäng som sade att Jura var död.
Vi sörjde att vi inte fick träffas.
När vi senare var på väg bort och på busstationen, -
just efter att vi fått biljetterna kom det: "Stopp, vänta."
När vi stod och väntade framför busstationen kom Jura plötsligt -
bakom knuten och gick förbi oss.
När jag sade: "Jura!" stannade han och sade: "Matti!"
"Är du faktiskt Jura?" Han var totalt förändrad.
Håret var städat och han hade rakat sig,
Han var välklädd och helt annorlunda.
Han skrattade och sade: "Naturligtvis är jag Jura!"
"Men dina kompisar sade att du hade dött."
Han hade varit i fängelse för sina brott.
Han hade gått till polisen och ville avtjäna sitt straff -
och nu är allt bra.
Vi köpte honom en massa mat och skaffade ett nattlogi -
på järnvägsstationen och jublade.
Efter det har jag inte träffat honom -
men kära vänner, jag väntar att få träffa honom i himlen.
En gång kom de skriftlärda och fariséerna till Pilatus och sade: -
"Herre, vi har kommit att tänka på vad den där villoläraren sade, -
medan han ännu levde: Efter tre dagar skall jag uppstå.
Ge därför befallning om att graven blir säkert stängd -
fram till tredje dagen, så att hans lärjungar inte kommer -
och stjäl hans kropp ..."
Pilatus sade till dem: "Här har ni vaktstyrkan.
Gå och bevaka graven så gott ni kan."
De gick och bevakade graven och förseglade stenen -
med Roms kejsarens sigill.
Det var på kejsarväldets ansvar att ingen fick gå in i graven.
Men också det att ingen fick komma ut ur graven.
Det betydde dödsdom för den som gjorde detta.
Vaktstyrkan svarade för det.
På det här stället var det mänskligt omöjligt -
som jag tidigare nämnde -
att heller Petrus och Johannes kunde komma in i graven -
för att på påskmorgon se vad som hänt.
Men när ängeln på påskmorgonen kom och rullade bort stenen -
och bröt kejsarens sigill fast det var strängt förbjudet -
under hot av kejserlig dödsdom -
blev inträdet till graven fritt.
Soldaterna föll omkull och sprang sedan iväg -
bort från Jesu grav.
Sedan står det i Bibeln -
att några ur vaktstyrkan -
kom in i staden och underrättade översteprästerna om vad som hänt.
(Matt 28:11)
De underrättade översteprästerna, judarnas ledare, -
som ögonvittnen på ort och ställe på påskmorgonen -
att lärjungarna inte hade stulit Jesu lik -
utan att Jesus själv hade uppstått från de döda -
som uppstånden segrare.
Världshistorien skulle ha utformats helt olika -
än den har varit om judarnas ledare då -
skulle ha fallit på knä och bett om förlåtelse -
att de på grund av hat gentemot Jesus -
lät korsfästa och döda Honom.
Om de skulle ha gått med på vad vakterna berättade -
och trott på ögonvittnen att Jesus uppstått.
Men i stället för att ta på allvar -
ett säkert ögonvittnens vittnesbörd -
gav de en stor mängd pengar åt soldaterna och bad dem gå -
och berätta för alla att lärjungarna hade stulit liket medan de sov.
Att sova på sin vaktplats betydde dödsdom för en romare -
men på grund av sitt penningbegär -
ljög de hellre om Jesu uppståndelse.
Själafienden hatar att det talas sanning om Jesus -
och att frälsning förkunnas genom Jesu korsfästelse -
och att Jesu uppståndelse kommer till allas vetskap.
Här står det att budskapet -
om att Jesu lik stals har spridits sen dess och sprids fortfarande.
Nu kommer det en ny sak.
Denna sanning måste också komma fram.
Om en gång en lögn sprids av penningbegär -
och det oaktat att det följs av dödsdom -
lönar det sig för oss som håller Jesu uppståndelse -
som världens bergsäkraste faktum -
att förkunna det för alla dem som är rädda för att dö.
Dödsrädslan försvinner när den uppståndne Jesus med Sin nåd -
får komma och frälsa människan till evig salighet.
Ta därför emot denna frälsning med bönen: -
Käre Jesus, Du uppstod från de döda.
Döden är besegrad, slutgiltigt och för evigt -
för oss, Dina kära tjänare.
Förlåt därför våra synder -
och ta emot oss -
när vi en gång måste lämna detta liv -
i tiden och gå in i den eviga saligheten och jubla -
med Dig i himlen i evighet.
Tack, Herre Jesus.
Var inte rädda, barn.
"Jag, Frälsaren Jesus, är på din sida inför Min Fader -
och avgjorde genom Mitt evangelium -
en fullkomlig försoning av alla dina synder -
som mitt eget, Jesu, kära barn."
Av nåd, amen.
Undervisning: Matti Vuolanne
Översättning: Carl Westermarck