BIBELN BERIKAR
En gång var jag än en gång på väg till Sibirien.
När jag hemma tog avsked gav min dotter Sinikka mig -
ett Nya Testamente som rymdes i bröstfickan och sade: -
"Pappa, du behöver detta Nya Testamente i Sibirien.
Jag har köpt den åt dig från Missionssällskapet."
Lite snorkigt sade jag att jag har ju min Predikarens Bibel -
så jag klarar mig nog med den.
Sinikka sade: "Nej, du behöver den här."
Och stack den i min bröstficka.
På vägen till Sibirien hände det att väskan där Predikarens Bibeln -
och mina andra saker var försvann.
Jag vet ännu inte i dag vart den tog vägen men fram kom den inte.
När jag sedan for med bussen från Novosibirsk till -
Akademgorodok, vetenskapsmännens och konstnärernas stad -
var jag bitter på Gud.
"Hur ska jag nu klara mig när Predikarens Bibeln försvann?"
Då kom den Helige Ande och påminde mig att -
jag har ju Nya Testamentet i bröstfickan. Använd det.
Jag tog fram det och öppnade det i bussen.
Första gången i mitt liv såg jag ett ställe -
som jag aldrig tidigare hade märkt -
fast jag läst det kanske hundratals gånger.
Stället är Matteus 27:54.
Där står det: -
"När officeren och de som ...med honom bevakade Jesus -
såg jordbävningen och det som hände -
blev de mycket förskräckta och sade: -
"Denne var verkligen Guds Son."
Allt sedan liten pojke hade jag i Riihimäkis hemkyrkan hört -
om hur denne officer bekände att Jesus var Guds Son.
Men första gången i mitt liv, -
i bussen från Novosibirsk till Akademgorodok, -
såg jag att också soldaterna -
som bevakade Jesus på korset -
bekände tillsammans med officeren att Jesus var Guds Son.
Veikko Hytti, som redan är i himlen, en underbar broder i Kristus, -
undersökte dessa verser och sade att dessa soldater -
tillsammans med officeren bekände med oerhört stor aktning -
och uppskattande att Jesus var Guds Son.
Vilka eller hurdana dessa soldater var -
står i samma kapitel verserna 27-31.
Där står det: -
"Därefter tog landshövdingens soldater Jesus med sig in i pretoriet -
och samlade hela vaktstyrkan kring Honom.
De tog av honom kläderna och klädde honom i en röd mantel,"
De tog Jesu egna kläder så Han var naken -
och klädde Honom i en kejserligt röd mantel -
liksom för att håna Jesus, judarnas Kung.
Tillfället är på något vis förvirrande -
hur djupt dessa soldater sjönk -
när de ville smäda, förolämpa och håna Jesus.
" ...vred ihop en krona av törne" -
Också här ville man jämföra Jesus med Roms kejsare.
"och satte den på hans huvud, och i hans högra hand satte de en käpp."
För att markera en spira som kännetecken för Hans makt.
"Sedan böjde de knä inför honom och hånade honom och sade: -
"Leve judarnas konung!"
Och de spottade på honom -
och tog käppen och slog honom i huvudet."
De slog Honom i huvudet med "spiran" skrattande och hånande.
"När de hade hånat honom, tog de av honom manteln -
och satte på honom hans egna kläder -
och förde bort honom till att korsfästas."
När de sedan hade kommit till Golgata står det: -
"Sedan satt de där och vaktade honom." Matt 27:36
Dessa soldater som mänskligt sett förnedrade sig allra lägst -
genom att håna, smäda och bespotta -
och förolämpa måste å tjänstens vägnar -
sitta vid Jesu kors och höra hur Jesus sade till den andre rövaren: -
"I dag skall du vara med mig i paradiset."
Och höra hur Jesus bad: -
"Fader, förlåt dem, ty de vet inte vad de gör."
Detta gällde dem.
Och höra när Jesus sade: "Det är fullbordat."
Och: "Fader, i dina händer överlämnar jag min ande."
Och se hur Jesus böjde huvudet och gav upp andan -
och dog.
Och nu till versen som Gud visade mig i bussen.
Matteus 27:54
"De blev mycket förskräckta när de såg hur Jesus dog och sade: -
"Denne var verkligen Guds Son."
Jag har frågat många och mig själv också, -
om en sådan människa går förlorad som är grym, -
hånande, vidrig och grov mot Jesus, -
men som högt och offentligt bekänner att Jesus verkligen är Guds Son.
Varje gång får jag samma svar som också du vet.
Nej, en sådan går inte förlorad utan blir benådad.
Jag var någonstans i Jakutien ...
Nej, det är en annan historia.
Jag var i en by i Sibirien, cirka 200 km väster om Jenisejfloden.
När vi varit där nästan en vecka och berättat om Jesus -
kom en far till mig och sade: -
"Jag har följt med er undervisning.
Jag satt där borta och kommer nu till er.
Hemma har vi en atmosfär som är fylld av en sådan rädsla -
att vi inte vågar leva fritt där.
Där härskar en skräck och rädslan gnager.
Vi plågas av ångest.
Och inte bara min fru, barnen och jag -
utan också våra gäster.
Något förskräckligt pågår nu hemma hos oss."
Vi gick hem till honom och när vi började be -
klargjorde den Helige Ande för mig vad det är fråga om -
och jag frågade fadern: -
"Har ni i er eller i er frus släkt shamanism?"
En hedniska tro som förekommer mycket i öst.
Mannen berättade att hans frus farfar -
hade varit hela stammens ledande shaman -
som utövade trolldom och som alla var rädda för.
Också hennes far hade varit shaman.
Jag sade att det är bördan av det förflutna som är en förbannelse -
och förorsakar denna rädsla och detta obehag.
Jag hade stött på samma sak i Björneborg.
Också där finns en kär familj som letade efter mental hälsa -
genom att springa från en läkare till den nästa -
och till slut till en präst som bad dem vända sig till Vuolanne.
En åldring som bodde i ett hus där det skett olyckor -
- en underbar åldring -
sade sig också ha sett underliga syner om mörkrets makter -
tills vi bad.
Tills vi renade väggar, fönster- och dörrkarmar med Jesu blod.
Då vek mörkret undan.
Vissa andemakter är verksamma i denna värld -
när de får lov.
När man inte anlitar Jesu blods kraft.
Jag gick till denne käre väns hem i Sibirien.
Det var en nykter familj.
Vi bad och renade hemmet med Jesu blod.
Följande morgon kom modern, vars far och farfar hade varit shamaner, -
med sin dotter Olga till vår bostad -
och berättade att allt hade förändrat sig i hemmet.
Nu ville de ge sitt liv till Jesus.
I dag tjänar Olga Guds rike -
i Norilsk, alldeles vid Norra ishavet.
Hon har redan en familj -
och lika gör hennes mor och far i deras hemtrakt.
De är de enda som har en ko i hela byn.
Kossan heter Marta men kan inte kalva för det finns ingen seminör.
Nu jobbar vi för att skaffa en tjur eller seminör -
så att de unga skulle få boskap.
Där sker nu många underbara saker -
och över byn ligger en härlig välsignelse -
för den förflutna bördans förbannelse har tagits bort -
och blivit förlåten genom Jesu försoningsblod.
Men som sagt likadana saker förekommer Finland -
och jag vill också här hjälpa människor till frihet.
"Till denna frihet har Kristus gjort oss fria.
Stå därför fasta och låt er inte på nytt tvingas in under slavoket."
Så står det i Bibeln. (Gal 5:1) Amen.
Undervisning: Matti Vuolanne
Översättning: Carl Westermarck