Bibeln berikar
Nikodemus var sin tids riksdagsledamot.
Med andra ord hörde han till judarnas Stora råd.
Han var också högt respekterad men ett problem hade han.
Han var osäker om frälsningen.
Ändå begerp han det underliga faktum -
att frälsningen ansluter sig till Jesus.
Därför smög sig denne älskade judiske ledare -
liksom i smyg en natt till Jesus.
Han hade säkert i förväg redan planerat vad han ska säga Jesus.
Om han smickrar och litet kittlar honom under hakan, -
får han nog säkert erkännande hur rätt han har -
och hur bra han ser sakerna.
Så sade Nikodemus: -
"Rabbi, vi vet att det är från Gud du har kommit som lärare -
ty ingen kan göra sådana tecken som du gör -
om inte Gud är med honom."
Nu kom det en överraskning.
En sådan överraskning att håll stadigt fast i stolen.
Jesus sade till Nikodemus -
klart och rakt på sak: -
"Amen, amen säger jag dig: -
Den som inte blir född på nytt -
kan inte se Guds rike." (Joh. 3:3)
Jesus satte som villkor för frälsningen -
och förmågan att se Guds rike och att komma in -
att bli född på nytt (ovanifrån).
Jag har själv upplevt hur omvälvande -
pånyttfödelsen har varit i mitt eget liv.
En gång gick jag till Johanneskyrkan -
den första söndagen i december 1955 -
för att min dåtida käre studiekamrat Jorma Pyrhönen -
presenterade sig vid vårt teologiska möte med; 'ordning -
'ska det vara sade Lemis klockare när han piskade kyckligarna.'
Sedan fortsatte Jorma. Lemis klockare var min far.
Aaro Pyrhönen var kantor organist i Lemi -
och han skickade sin två meter långa son Jorma -
till Johanneskyrkans kör.
Jorma igen lockade mig att lyssna i nedre våningen på hans sång.
Han sjöng med kören på läktaren.
Där blev det alldeles konkret klart -
att nu är det sista möjligheten att gå till nattvardsbordet.
Under åtta års tid hade jag inte sedan skriftskolan vågat gå.
Själafienden sade att jag är alltför syndig för det.
Jag rusade till Jorma och frågade om han kommer med.
Jorma svarade; 'Nej, jag var förra söndagen.'
Jag gnällde & bad honom komma med, jag vågar inte gå ensam.
Jorma kom med och med långa kliv gick han till altaret -
och jag kilade efter.
När jag kom till altaret var Jesus på plats.
Jesus förbarmade, Jesus älskade, Jesus välsignade.
Det var något sådant att jag grät som ett litet barn och sade: -
'Käre Jesus, om det som Din egen är så här underbart -
vill jag inget annat.'
Där var allt jag behövde.
Denne Nikodemus fick uppleva något likadant -
den natten när Jesus sade honom -
"Den som tror på mig skall leva om han än dör,"
Det här var inte till Nikodemus, utan Joh 11:25.
I Joh 3:16 står det som Jesus sade till Nikodemus -
"Ty så älskade Gud världen att Han utgav sin enfödde Son, -
för att den som tror på Honom inte skall gå förlorad utan ha evigt liv."
En gång hade vi i Pukkila, där jag var kyrkoherde 1965 -
en sotare, Viktor Laukkonen, som hade blivit krigsfånge i Finland -
och rensade alla skorstenearna.
När vi med Viktor fick knäböja framför Jesus -
blev också Viktor Jesu egen.
När sedan denna käre Vicki -
som kunde ryska och finska -
berättade om att i Joh 3:16 har sagts -
"Ty så älskade Gud världen att Han utgav sin enfödde Son,"
men att det på ryska heter: -
"??? ??? ???"
Om det skulle stå som på svenska; "utgav", kunde man försäkra -
att Han om tre dagar kommer som återuppstånden tillbaka.
Fadern kan försäkra.
På ryska är att ge så som på finska -
men nu står det "??" vars prefix "??" betyder att ge bort helt, -
överge, förlora, vända ryggen, överlämna -
till själafienden för att piskas och plågas.
I det avseendet är verbet "???" -
också på grekiska i aorist form (obestämd tid) vilket betyder -
en gång för alla, med en gång överlämna sig -
till att som offerlamm överges och dömas av Gud.
Kära vänner, här är ett så stort frälsningens jubel för oss syndiga -
att det inte kvarblir annat för oss än att tacka och jubla.
För Jesus ropade på korset: -
"Min Gud, min Gud, varför har Du övergivit mig?"
Fadern övergav sin Son.
Fadern skuffade bort sin Son.
Fadern hade inte medlidande och sparade inte sin Son.
Men också en annan sak bör beaktas.
Gud säger i Malakis Bok 2:16: -
"Jag hatar skilsmässa, säger Herren, Israels Gud,"
Ordet "hatar" betyder att övergivandet är motbjudande.
Det är smärtsamt för Faderns hjärta att överlämna och ge bort.
Sin älskande, trofaste och hörsamme Son -
skuffade Fadern bort och dömde -
på Golgata som korsfäst för att utgjuta sitt blod -
och ge sitt liv så att vi skulle sparas.
Att vi skulle frälsas och inte råka ut för det som Jesus.
Vi benåds för att Jesu Far övergav.
Faderns smärta låg i det att Han hatar skilsmässa. Han -
gjorde det ändå för att Han inte skulle behöva överge dig eller mig -
utan han får spara oss och benåda oss -
och förlåta alla våra synder.
Här är frälsningen, här är benådelsen -
här är förlåtelsen och här är det eviga livet.
Detta håller jag fast vid för det står i Bibeln.
Vid detta får också du klamra fast dig varje ögonblick i livet.
Att tillägna dig frälsningen på vars grund Jesus Kristus -
övergavs av sin Far och mistade sitt liv.
Där har vi ordet: Ty så älskade Gud världen -
att han utgav ... Han överlämnade och offrade sin ende Son -
för att den som tror på Honom inte skall gå förlorad utan ha evigt liv.
Var och en tror att Jesus är Guds Son.
Var och en som tror blir varse om det jag nästa gång talar om.
Att genom detta Offerlamms offerpris vägen till himlen -
har öppnats för oss.
Gud välsigne dig för vi har ett underbart meddelande.
Nu tackar vi tillsammans.
Du är prisad, levande Herre Jesus -
att Du dömd av Far överlät dig, -
att straffas för våra synder -
så att Far kan benåda oss skyldiga -
och syndiga så att av Hans nåd förlåtelsen -
är ett alldagligt faktum i vårt liv.
Tack för att vi vädjar till denna underliga frälsning -
när vi får hålla fast vid den så som Du, Far, håller fast -
vid Din Sons offer då han ropade: -
"Det är fullbordat." Och han böjde ner huvudet och gav upp andan."
Tack för att den lärdom Nikodemus förmedlade -
är kärnpunkten i Lilla Bibeln.
Så har Du älskat oss att Du offrade, -
övergav och gav Din ende Son så att vi skulle sparas och frälsas -
till evig liv av nåd. Amen.
Sv. översättning: Carl Westermarck