Bibeln uppmuntrar
Kalle Virtanen hade födelsedag.
Jag hade fått till uppgift att gå och gratulera honom, -
och föra ett lyckönskningsbrev från församlingen till Kalle.
Huset var fullt av folk, -
släkt och grannar hur många som helst.
Jag öppnade munnen och började berätta om Jesus för Kalle.
Men Kalle avbröt mitt tal och sade: "Hör du Matti, -
det är alldeles onödigt att du berätter åt mig om någon Jesus.
Inte behöver jag någon Jesus, för aldrig i mitt liv har jag syndat.
Till vad skulle jag då behöva Jesus?
Då "målade" jag en ögonblicksbild. Tog fram Nya Testamentet ur fickan
och sade; 'underbart, Kalle, nu blev saken klar.'
Här säger Paulus: "Alla har syndat och saknar härligheten från Gud", -
utom Virtanens Kalle.
Inte stod där ju någonting om Kalle; jag bara kom på det där.
Hela mitt liv har jag undrat hur denna underliga man, -
är den enda i hela mänskligheten som inte har syndat.
Kalle sade: 'Nå, även jag har ju några små synder som jag gjort, -
inte är jag helt fri från synder.'
Då sade jag; Varför ljög du då alldeles nyss?
Du borde ha varit en hederlig syndare, -
så skulle Guds Sons blod ha renat dig från alla synder.
En hederlig syndare lider ingen som helst nöd, -
för Guds offerlamm har dött för honom på korset, -
och uppstått ifrån de döda.
Och 1 annan sak. Hur kan du, Kalle, säga att du bara har några småsynder?
Precis som om grannen din fru eller släktingarna skulle ha stora synder
men du är den enda som bara har små synder.
Varje synd är ett allvarligt brott mot Gud, -
så att han måste låta sin egen Son dö för våra synders skull.
Ett annat sådant tillfälle hände mig själv en gång, -
på vårt lägercentrum.
Efter mitt tal kom en gammal dam springande med gråten i halsen, -
och sade; 'Pastor Vuolanne, hur kan jag få mina synder förlåtna?
Jag vet inte om en enda synd i mitt liv.
Hur kan jag bli frälst för Jesu skull, -
för försoningsblodets skull när jag inte hittar någon synd i mig?'
Då svarade jag; 'Nog har du i alla fall en synd, -
densamma som också jag har.'
Damen fick ett hoppfullt uttryck i ögonen och frågade, -
'Vilken är då min synd?'
Då svarade jag; 'Såväl du som jag är mördare.'
Då flämtade hon till och sade; 'Inte har jag i alla fall dödat någon.'
Då svarade jag; 'Det har du visst, liksom också jag.
Vi är båda skyldiga till Jesu Kristi död på korset.
Men just tack vare det, i Jesu Kristi försoningsblod, -
blir alla våra synder förlåtna - även att VI ÄR SKYLDIGA till Hans död.'
Damen brast ut i gråt och sa; -
'Är det sant att Jesus måste dö på korset, -
för mina synders skull?'
Jag svarade; 'Ja, och också för mina synder.'
Därför renar Jesu Kristi, Guds Sons blod, -
dig och mig varje ögonblick från alla synder, -
för himlen och Guds rike.'
Det är en underlig sak att redan i skriftskolan, -
i Karkkila där jag var och undervisade, -
fanns en mening om den kristna läran som sade att, -
den naturliga människan INTE tar emot det som är av Guds Ande, -
och kan inte förstå det för det måste utforskas i anden.
Från dessa Ord som Jesus gav Paulus följer också att människan -
i det naturliga tillståndet är utan verklig lycka!
Hon är rastlös och missnöjd med sitt liv.
Detta beror på att hon har avfallit från Gud och fallit i synd.
När jag första gången läste detta -
om denna kristna lära sa jag till eleverna; "TYST!"
Jag förstår inte hur människan kan vara i ett naturligt tillstånd -
och HAR FALLIT I SYND och AVFALLIT FRÅN GUD?
Det skulle betyda att DÅ människan omvänder sig till Gud, -
ändras det naturliga tillståndet till ett onaturligt!
Först senare blev det klart att det verkligen ÄR JUST SÅ.
Av vår natur är vi delaktiga av det i synd fallna människosläktet
utan Guds frid och frälsningsvisshet,
förrän vi får förlåtelsen genom att födas på nytt till Guds barn!
Så som Jesus uppmanade den skygge Nikodemus att göra.
Genom vår natur är vi på fel sida!
Kalevi Lehtinen sa träffande:
Det var en djup klyfta där eldslågor steg upp.
Man kunde inte hoppa över klyftan.
Men när de som fötts på fel sida grät och bad om Guds nåd -
bildades Jesu kors över klyftan och med korsets hjälp, -
kommer man till Guds rike som pånyttfödda Guds barn.
Där fanns inga problem.
Det är ju så att, -
när Jesus steg upp till himlen tog molnet honom bort fr. lärjungarna.
Matteus Evangangeliium kapitel 28:17 säger, -
att lärjungarna tillbad Honom. Genom att tillbe tjänade de Jesus, -
men andra tvivlade.
Jag har alltid undrat över det, att efter 3 års samarbete, undervisning
och liv tillsammans med Jesus ändå resulterade i att, -
det ännu fanns de som tvivlade.
Judas Iskariot fanns inte mera, han hade dött genom egna händer.
Och det var inte bara EN tvivlare det vill säga Tomas tvivlaren -
Där fanns flera som tvivlade, -
också i det sista ögonblicket.
Men nu kommer en märkvärdig sak.
Jesus hade inte sagt att, -
"Då ni tvivlade och inte vet att jag är Guds Son och världens frälsare, -
och syndernas Förlåtare så där är dörren, stick iväg!"
Nej, till dessa, så som också till alla andra lärjungar sade Jesus: -
"Jag har fått all makt i himlen och på jorden."
Genast i följande vers; 'Jag har fått all makt i himlen och på jorden.'
I den finska Bibeln uttrycks detta i passiv som här betyder samma sak.
Gud har gett Jesus Kristus all makt.
Men med hjälp av denna allsmäktighet säger Jesus: -
"Gå därför ut och gör alla folk till lärjungar!
Döp dem i Faderns och Sonens och den Helige Andes namn, -
och lär dem att hålla allt vad jag har befallt er.
Och se, jag är med er alla dagar intill tidens slut."
Gissa vad som händer idag?
Jesus är med dig, och med mig.
Gissa vad som händer i morgon?
Jesus är med dig, och också med mig.
Gissa vad som händer i övermorgon? Nå, det gissar ni.
Jesus är med oss alla dagar.
Den Jesus som av Fadern har fått all makt i himlen och på jorden, -
som inte avvisar dig tvivlande Tomas eller uppgivna lärjungar, -
Han ser inte oss som billiga och värdelösa, -
utan som syndiga. De syndigas Frälsare tar hand om oss, -
ända fram till himlen.
Vi befinner oss i en så underlig livsuppgift, -
att missions- och dopbudet, -
binder oss vid Jesu Ord och till löftet som Gud har gett oss, -
ja, till Jesu Ord!
Vi har fått världens mäktigaste uppgift, -
den mest privilegierade uppgift, och nu tar vi tacksamma emot den.
Börja nu be, som man i Sibirien ber, och som man i Afrika ber.
Jag säger först, säg du sedan, högt eller tyst. - Kom igen nu!
Käre Herr Jesus, - och nu alla.
Käre Herre Jesus, tack för att du benådar mig, syndiga människa, -
tack för att du benådar mig, syndiga människa, -
och förlåter alla mina synder, och förlåter alla mina synder.
så att jag får äga din nåd, så att jag får äga din nåd, -
och får vara i ditt rikes tjänst, och får vara i ditt rikes tjänst, -
som benådad och syndig, som benådad och syndig, -
i min egen Frälsares, Jesus, i Ditt namn, -
till ära för Faderns härlighet. till ära för Faderns härlighet, -
& helandet av alla mina sjukdomar, & helandet av alla mina sjukdomar,
med hela DITT rikes auktoritet, -
oj, tack! med hela DiITT rikes auktoritet.
Oj, vilken väldig NÅD som finns i det, att jag får vara DIN!
Oj, vilken väldig nåd som finns i det, att jag får vara DIN!
I Faderns, Sonens och den Helige Andes namn, -
i Faderns, Sonens och den Helige Andes namn, amen.
I Psalm 107 sägs det att: -
De ropade till Herren i sin nöd, och Han hörde deras rop, -
Han sände sitt Ord och botade dem och räddade dem från undergång.
Må de tacka Herren för Hans nåd, -
för Hans underbara gärningar mot människors barn."
De ropade till Herren & Han botade dem & räddade dem fr. undergång.
Vad kan vi göra åt det här?
Vi kan inte motsätta oss eller hindra att det sker för oss och våra kära.
Vi får bara godkänna det.
Trots det fick jag för en tid sedan en hjärtinfarkt.
Ännu görs det ballongvidgningar och sjukdomen finns.
Men Guds nåd håller, förblir och räcker till för att nå målet, -
ända hem till himlens härlighet!
Ta emot det. Gratulerar! I Guds nåd, amen.
Svensk översättning: Carl Westermarck