TAASTATUD TERVIKLIKKUS
Tere tulemast vaatama saadet "Taastatud terviklikkus"!
Täna räägime nartsissismist,
tehes seda pastori-, terapeudi- ja autori Seppo Jokineniga.
Tere tulemast Seppo! - Tänan!
Nartsissismi all peetakse silmas enesearmastust,
mis ühtpidi on oluline omadus me kõigi jaoks,
kuid mis nö üledoosina on üsna tõsine ja haiglane nähtus.
Kui rääkida nartsissistlikust isiksushäirest,
mis puudutab ehk 1% soomlastest.
Kuidas aga teada, kas keegi on nartsissist või mitte?
Eks teise inimese kohta olegi raske seda diagnoosi teada,
sest see on arstide pärusmaa.
Kuid nartsissistlikke iseloomujooni on küll võimalik märgata.
Mõeldes me soomlaste peale,
siis 90'ndate majanduslangus oli ühtpidi kui pöördepunktiks.
Enne seda käidi talgutel ja aidati üksteist;
leskedele ehitati maju või parandati nende kodu katust.
Kõike tehti aitamise meelsuses.
Kui aga tulid majanduslangus ja sellega kaasnenud pankrotid,
mis jätsid paljud inimesed puupaljaks,
siis samal ajal tekkis firmade juhtimisse
ameerikalik süsteem,
mis kätkes pidevat võistlemist ja kokkuhoidu personali arvelt.
Lisaks veel kõrgemate eesmärkide seadmist
ja kavartali majandusnäitude jälgimist.
Kui siis ühes kvartalis oli mingeid langusi või tagasilööke,
läks kohe külma kõhuga personali kärpimiseks
ja julmalt töölepingute üles ütlemiseks.
Nii hakkas üha enam ja enam tõusma esile
nartsissistlikke isikuomadusi.
Kogu see lugu kestab umbes ühe sugupõlve aja,
kui vanemad sattuvad raskustesse
ja kus lapse armastamine ning esikohale seadmine
saab ühel või teisel moel häiritud.
Ja kui siis laps jõuab nooruki- ja täiskasvanuikka,
on ka aeg, mil vanemad hakkavad lõikama vastavaid vilju.
Mu meelest on nartsissistlikke isiksusi lisandunud oluliselt peale 90'ndaid.
Nartsissistlikul isiksusel on kõrgendatud minapilt
ja arusaam iseendast;
ta tahab upitada end teiste arvelt.
Lisaks sellele arvab ta, et temal on koguaeg õigus.
Kui tegu on tõelise nartsissistiga, siis tal on ju alati õigus.
Nii näiteks kehtivad ka seadused talle vaid juhul,
kui ta on nendega nõus.
Kui ta aga pole seadustega nõus, ei tähenda need ta jaoks grammigi.
Nartsissismi taustal on tegelikult ka kui hüljatud laps.
Ehk siis see laps on kogenud 2-3-aastaselt vägivalda
ja erinevate vägivaldsete juhtumite tulemusena
saab ta emotsionaalne küpsemine täiskasvanu eale kohaseks häiritud.
Tavaliselt aga jääb see selle aja taha peitu,
kui lapsel tekkib esimene faas: "Kõik mulle kohe, nüüd ja praegu."
Laps peaks kogema selles etapis lohutust
ja samas õppima märkama pisut ka teisi,
et ta empaatiavõime võiks hakata tasapisi kasvama.
Nii peaks näiteks vanemad õpetama last,
et koera ei tohi lüüa, sest koeral on valus.
Nii lihtne see ongi.
"Issit ei tohi lüüa, sest issi saab muidu haiget."
Kui seda lapsele mitmeid kordi öelda ja samas ta tunneb end turvaliselt,
siis ta hakkab mõistma,
et see, mis talle haiget teeb, teeb ka teisele haiget.
Nii peab ta õppima elama selliselt, et ei teeks teistele haiget.
Laste puhul aga,
kellel on selline kasvuprotsess olnud häiritud,
jääb külge see: "Kõik mulle kohe, nüüd ja praegu."
Teine taustafaktor on aga see,
kui lapsele püütakse lubada kõike, mida ta soovib.
Olen oma raamatus nimetanud seda "kõikvõimsa"-sündroomiks.
Kui selline laps jõuab murdeikka ja sealt edasi,
peab ta seda igati loomulikuks, et kõik peavad teda teenindama
ja kõik peavad talle enda omast andma.
Ühtlasi arvab ta, et tal on õigus saada rohkem kui teised.
Tal on õigus olla teenindatud ja saada kõike head,
sõltumata sellest, kas tal ka tegelikult selleks õigust on.
Tundub täitsa kui tänapäeva sihina,
kus keskendutakse vaid oma elule ja sellele, mis vaid mulle parim on.
Seda kõike on muidugi
ka erinevate programmide abil ülal hoitud,
kus pidevalt õpetatakse kurtma kaupluste üle.
Meil Soomes on küll suurel hulgal õigusi,
aga kohustustest ja vastutusest ei julge enam keegi rääkida,
sest kedagi ei tohi ju solvata ega riivata.
Heade kommete õpetamist peetakse juba solvamiseks.
- See on tõesti märkimisväärne. On tõesti.
Võiks öelda, et rahva empaatiavõime on häiritud,
kuigi see pole ka täiesti kadunud,
aga selle häirumine on halb märk.
Ehk siis inimlikkus
ja teise inimese mõistmine on kadunud;
ei mõisteta, et kulgeme seda eluteed ju üksteise kõrval. - Nii on.
Seda on eriti selgelt näha talgute ja vabatahtliku töö puhul,
kus koheselt küsitakse: "Palju ma selle eest saan?"
Nartsissism on ühtpidi me kõigi seest leitav.
On selles ka midagi head või kasulikku mu elu jaoks?
No midagi ehk ikka,
aga Jeesus oli see,
kes julgustas meid armastama iseennast.
Kuid nartsissism lähtub sellest,
kui Narkissos nägi allikavees oma peegelpilti
ja armus sellesse, surres lõpuks sinna allika äärde.
Ta ei suutnud sealt lahkuda.
Sellisel puhul on tegu enesearmastusega,
samas kui iseenda armastamine on hoopis midagi muud.
Võtame näiteks nartsissisti ohvri,
kes langeb pidevalt peksmise ja vägivalla ohvriks,
siis see ohver peaks õppima armastama iseennast
ja mõtlema, et nii pole õige.
Ta abikaasal või sõbral pole õigust teda selliselt kohelda.
See on vale.
Olen näinud selliseid abielusid ja paarisuhteid ikka väga suurel hulgal
Mäletan üht juhtumit 90'ndatest,
kus üks naine oli olnud 20 korda psühhiaatriahaiglas ravil
tänu psühhoosile.
See psühhoos tekkis uuesti jälle aasta pärast,
mispeale ta oli jälle paar nädalat või kuu aega haiglas
ja sai siis uuesti välja.
See olukord muudkui jätkus selliselt.
Minu juurde jõudes oli ta olnud haiglas 20 korda
ja ta tuli otsima abi, et teada, mida ta tegema peaks.
Kuulasin teda esmalt hästi pikalt,
et saada kokku võimalik pilt sellest, millest see võiks tingitud olla.
Mingil hetkel tajusin, et ta abielu oli nii vägivaldne,
et psühhoos oli talle kui turvapaigaks.
Ta lasigi oma mõistusel minna segi, et saaks kodunt minema
ja haiglasse puhkama ning rahu kogema.
Ütlesin talle, et ta peaks oma argielu lood korda saama,
kui ta tahab sellest haiglatsüklist välja saada.
Ütlesin ka, et ta peab esmalt õppima armastama iseennast
ja seejärel takistama enda solvamist ning peksmist aastast aastasse.
Ma ei õhutanud teda lahutama,
sest see olnuks liiga suur vastutus minu jaoks.
Küll aga olen julgustanud inimesi armastama iseennast
ja lahendama olukordi selliselt, et saaks armastada iseennast.
See naine võttis 3-kuulise pausi oma paarisuhtest
ja andis seejärel ka lahutuse sisse, sest nägi seda ainsa lahendusena.
Tegelesin temaga mitu aastat
ja ta ei sattunud peale seda enam kordagi psühhoosiga haiglasse.
Kohtasin teda juhuslikult umbes 10 aastat tagasi
ja küsisin, kuidas tal on läinud?
Ta ütles, et polnud enam kordagi haiglas olnud.
Selliseid lugusid on küll rõõm kuulda.
See on tõestisündinud lugu ja selline inimene on igati olemas.
Samas me ei saa igakord valida inimesi, kellega kokku puutume -
olgu selleks siis me lapsed või teised lähikondlased.
Ja eks nartsissiste leidu igast eluvaldkonnast
ja ühiskonna tasanditelt.
Kas nartsissistiga on üldse võimalik koos elada?
Kas on mingeid võtteid, mille abil tulla toime inimesega,
kes püüab sind pidevalt piirata ja su üle valitseda?
Kui tegu on masohhistliku isikuga,
siis ta ehk on võimeline elama koos nartsissistiga,
aga tavainimese jaoks on see üsna võimatu.
Nartsissiste leidub ka koguduste ja tööpaikade juhtide seas,
nii nagu alamategi seas.
Nii võivad nad üht- või teistpidi üksteise elu põrguks muuta.
Nii et, selliseid asju peaks oskama paremini ära tunda.
Kui koguduse juhiks on nartsissist,
siis on seal palju meelevaldset ja suvalist juhtimist.
Selleks võib olla nii luterlik kui vabakogudus
või mis iganes kogudus.
Kahjus on kristlikes ringkondades
üsnagi palju neid nartsissistlikke kujusid.
Kahjuks see on nii.
Millest see võiks tingitud olla?
See on tingitud nende lapsepõlvest.
Sellest, et neid on eiratud
või siis sellest, et neil pole üldse mingeid piire olnud
ja on püütud anda parim,
et laps ei peaks kunagi milleski pettuma.
Kuid me peame õpetama inimesi kogema ka pettumusi.
Laps peab õppima kogema ka pettumusi,
mille "raviks" on siis lohutamine.
Kui laps kogeb pettumust, on vanema ülesandeks teda lohutada,
mitte hoida last pettumuste eest.
Vaid lohutada ja anda uus võimalus liikuda edasi peale seda pettumust.
Istudes sageli kaubakeskustes, olen tihti näinud,
kuidas väike laps viskab põrandale pikali
ja kisab ning karjub, kui ei saa oma tahtmist.
Nägin kord, kuidas vanemad lasidki lapsel seal rahumeeli karjuda,
kuniks isa küsis: "Kas hakkame nüüd minema?"
Kui laps ei reageerinud sellele, ootas isa veel veidi
ja läks ning võttis siis oma poja sülle ning hakkas teda lohutama.
Ta ei keelanud lapsele väljendada oma tundeid
ega sekkunud sellesse liiga varakult,
mispeale laps sai oma halva tuju välja elada.
Kuid peale seda võttis ta lapse sülle
ning ma nägin, kuidas ta teda lohutas ja paitas
See on see, kuidas peaks neid traumaatilisi kogemusi käsitlema.
Et isa, kes on väikese lapse jaoks kõikvõimas
tuleb ja laseb lapsel jonni välja elada, keelamata, et karjuda ei tohi.
Kuigi paljude kaaskondlaste jaoks oleks ehk mugavam,
kui see laps ei karjuks seal kaubakeskuse põrandal.
Kuid lapse arengu seisukohalt oli see ütlemata targasti tehtud.
Ema ja isa ei sekkunud enne, kui laps sai oma viha välja elada
ja siis järgnes sellele lohutamine, paitused ning kaissu võtmine.
Usun, et lapsele ei jätnud see mingit negatiivset jälge
ja ta psüühika tuli selle kõigega ise kenasti toime.
Olen kusagilt lugenud,
et kui laps õpib tulema pettumustega toime
ülesehitaval moel,
siis see loob talle ka head võimalused
elada täiskasvanuna tasakaalustatud elu
ja tulla toime kõigega, mida elu ka ei tooks.
Nii on.
Ja kui sinna lisada veel terve enesehinnang
ehk siis teadmine, et ta on oluline, kallis, võimeline ja oskuslik -
mitte üleoleval, aga elutervel moel,
siis see tõesti loob võrratu võimaluse tulla elus kõigega toime.
Räägime pisut ka usklikest.
Kui usklik peab elama koos nartsissistiga,
siis mis nõu sa talle annaksid?
Kas sellisest inimesest tohiks lahutada?
Mida Piibel seoses nartsissismiga räägib?
Ma pole nüüd kindel,
et Piibel otseselt nartsissismist räägiks.
Mu meelest pole seal sellist sõnagi.
Vähemalt mitte soomekeelses Piiblis ja vist ka mitte teistes.
See küsimus tuli üllatavalt, nii et peab isegi veidi mõtlema.
Mu isiklik arvamus on, et kooselu nartsissistiga
pole võimalik ei uskliku ega uskmatu jaoks.
See on kui peamine lähtekoht.
Jumal muidugi võib...
Kuid terapeutide ja psühholoogide sõnul
pole nartsissismi osas midagi teha,
sest nartsissist ise ei otsi tavaliselt abi,
sest ta enda silmis pole tal midagi viga ja seetõttu ta ka ei vaja seda.
Tema ohvrid on need, kes otsivad abi ja lähevad teraapiasse.
Pidasin kord nartsissismi ohvritele kursuseid.
See oli millalgi 2000. aastate alguses.
Pidasime mitu kursust, kus igal kursusel osales 4-60 inimest.
Üks mees palus mu käest tunnistust, et ta on osalenud sellisel kursusel,
sest naine olla käskinud tal osaleda sellele kursusel,
kuna ta pidavat olema nartsissist.
Nii paluski ta siis tunnistust selle kohta,
mida naisele ette näidata.
Ütlesin, et olen igati valmis seda talle andma,
sest kuna ta tuli sinna naise käsul, pole ta mingi nartsissist.
Kahtlustan, et pigem võis ta naine nartsissist olla,
kui mees nii kenasti ta korraldustele allus.
Nartsissist poleks seda elu sees teinud.
Ehk siis, vastavalt sellele, kes peres valitseb,
saab ka hinnata neid asju.
Samuti seda, mil moel kogudust hallatakse?
Kas seda tehakse armastuses või väe- ja võimuga?
Nartsissisti tunneb ära selle järgi, et tal on kui oma õukond,
kuhu kuuluvad need, kes kuuletuvad talle
ja need, kes on ta vastu.
Mingit vahepealset varianti pole.
"On kas need, kes on mu poolt või need, kes on mu vastu."
Selline vaimne või koguduses tegutsev nartsissist
peitub sageli piiblisalmide ja Jumala juhtimise taha,
pannes kõik oma teod Jumala arvele stiilis: "Jumal ütles ja Jumal käskis."
Tegelikult aga on see vaimse mõjuvõimu kuritarvitamine.
See on kui nartsissismi ja ülivaimulikkuse kombo,
mis võib olla isegi ohtlikum, kui tavaline nartsissism.
Kohe kindlasti.
Sest seal võetakse endale Jumala autoriteet.
Jumala nimel räägitakse ning rikutakse inimesi,
mispeale inimesed ei julge sellega kuhugi edasi minna,
kuna "Jumal on ju selle taga ja käskinud seda või toda."
Mul oli 2000. aastatel paar patsienti,
kes mõlemad olid langenud nartsissistliku koguduse ohvriks.
Nad ei julgenud käia kusagil,
kus räägiti vaimsetest asjadest ja usust.
Mõlemad said tugevaid ravimeid psüühika taastamiseks.
Hakkasin siis nende tausta uurima,
et millest selline asi võiks tingitud olla?
Selgus, et neist oldi suure kisa ja karjumisega
kurje vaime välja aetud,
samas kui tegelikkuses oldi neid mõlemaid
lapsena seksuaalselt ära kasutatud.
Taoline ärakasutamine
väljendub täiskasvanueas sageli süütundena.
Nad tunnevad end räpastena ja mõni lausa ebapuhtana.
Koguduses aga püüti seda ebapuhast vaimu
neist välja ajada,
mille tulemuseks oli
aastatepikkune vajadus psühhiaatrilise ravi järele.
Ja nad ei julgenud enam minna ühelegi vaimulikule üritusele.
Nii et vaimulikuks juhiks olemine on ka omamoodi ohtlik asi.
Selleks läheb vaja palju tarkust.
Ka rääkis Jeesus sellest, et juhi eesmärk on olla teenija,
mis nartsissisti jaoks on eeldavasti võimatu.
Ta poleks selleks võimeline.
Küll aga on ta võimeline tegema teistest enda teenijad.
Mis aga siis, kui üks inimene sattub pidevalt suhetesse,
kus ta on alistatu rollis.
Alati suhtesse nartsissistiga.
On sellise inimese elus kui mingi magnet,
mis selliseid inimesi ligi tõmbab?
Millist nõu sa sellisele inimesele annaksid?
Mida ta vajab?
Tõenäoliselt on tegu lähisõltuvusega.
Sest see, kes eksib nartsissistI seltskonda,
otsib lähedast, kes määraks ära, kuhu minnakse
ja kellega on nö hea liituda ning keda saab järgida.
Ühtpidi on igal inimesel vajadus oma tahte täide saatmiseks,
kuid sellises suhtes hajutatakse see tahe üsna ruttu.
Tulemuseks aga on see, et inimene vajab psühhiaatrilist abi.
Kuidas aga nartsissist oma ohvreid leiab?
Usun, et nartsissist tunneb ära sellised järgija-tüüpi inimesed.
Olen vahel mõelnud, et kõik teiste inimeste ärakasutajad
tunnevad ära need õrnad ja haavata saanud isikud.
Nad tunnevad seda juba pilgust ja ega rohkem ei olegi tarvis.
See teema liigub juba vaimusfääri,
kus on erinevaid vaimseid jõude, mis avaldavad inimeses oma mõju.
Nii tunnevadki ühed inimesed teisi inimesi ära,
leides endale seeläbi järgijaid.
Äärmuslik näide selle kohta oleks kõik need erinevad usulahud USA's,
kus sajad inimesed koonduvad ühte
ja neil on oma karismaatiline juht, kes ohjab kogu seda punti
ja kasvõi otsustab, et kõik peavad ennast ära tapma
ja nii ka tehakse.
Nii et, on ka äärmuslikke variante.
Ma olen üsna ettevaatlik selliste ühe-juhi-koguduste suhtes,
kus pole näiteks juhtkonda, vanematekogu või koguduse nõukogu
kelle ees juht oleks vastutav.
Sest kui keegi pole vastutav ja aruandev juba siin maa peal -
isegi, kui ta väidab end olevat vastutav Jumala ees,
siis see on ohtlik.
Ehk siis, me kõik peame olema kellegigi ees aruandvad.
Mina, kes ma kannan pastori kraed - ma olen aruandev kiriku nõukogu ees.
Kui ma teeks midagi hullumeelset, sekkutaks sealt poolt kohe.
Ma ei saa rääkida, millest iganes,
vaid ma pean olema teadlik ka me kiriku seisukohtadest.
Nii on äärmiselt oluline, et meie taga või üle oleks keegi.
Kui aga pole, on see üsna suur oht.
Sest ka sellised usulahud - need soojenevad nö seest poolt
ja seal mängitakse nii inimestega, kui kõige väljast poolt tulevaga
ja see on ohtlik.
Kui ohvrile on selgeks saanud, et ta elab koos nartsissistiga
ja ta soovib sellest vabaks saada ning elus edasi liikuda,
olles aastaid, kui mitte aastakümneid olnud maha tehtud ja tümitatud,
siis kuidas sellest kõigest üldse taastuda?
Kuidas hakata uuesti üles ehitama nii iseennast,
kui oma väärtust ja enesehinnangut?
See on raske.
Mul on selliseid tuttavaid ja sõpru.
Tean isegi üht sellist inimest, kes oli 50 aastat nartsissistiga abielus
ja kui see nartsissist siis suri, läks ta abikaasa elu kui allamäge.
Ta ei osanud enam kuidagi olla või midagi otsustada,
ja ta haigestus üsna kiiresti Alzheimeri tõvesse.
Korraga oli liiga palju vastutust ja ruumi ise elada,
samas kui ta oli nii harjunud kõige varasemaga,
et ta ei osanud enam kasutada talle kuuluvat ruumi.
Kuid nooremad inimesed vajavad samuti üsna pikaajalist abi
ja pikaajalist teraapiat,
et neist kogemustest ükshaaval vabaks saada
ja seejärel uus mina ning uuel tasandil suhted üles ehitada.
See ei sünni üle öö, kui just Jumal imet ei tee.
Samas ma pole näinud Jumalat selles vallas suuri imesid tegemas,
mis on ehk tingitud sellest,
et me ei tuleks nii kiire muutusega toime.
Olen sageli öelnud,
et Jumal muudab asju aeglaselt ja kaunisti,
sest me psüühika ei tuleks radikaalsete muudatustega toime.
Vahet pole, mis suunas need muutused oleksid.
Võib-olla oleme kogenud lapsepõlves teatud vägivalla või stressi perioodi,
mis on jätnud oma püsiva jälje me isiksusele ja organismile.
Ja kui siis Jumal nüüd seda kõike väga kiiresti muudaks,
kaasneks sellega järgmine stressireaktsioon.
Nii tahab Jumal muuta asju selliselt, et saaksime sellega ka hakkama.
Kuid sellest hoolimata on imed muidugi võimalikud.
Ehk siis, me oleme seal potisepa laual ja Tema käte vahel kujundatavad,
kes teab, kuidas seda kõige paremini teha
ja mil moel meid üles ehitada.
Samas pole Jumal mingi võlur,
et kui mõni astja poleks täiuslik,
et Ta siis ütleks: "Sim-sala-bim ja nüüd on see täiuslik!"
See pole nii.
Ta teeks selle astja täiesti puruks ja vormiks sellest uue.
Ja kui see uus pole veel ka täiuslik,
siis Ta purustaks selle taas ning kujundaks uuesti.
See on see, kuidas Jumal tegutseb.
Samas me ei peaks seda nii väga kartma,
et elus võib tulla ette "purustavaid" olukordi.
Peaksime pigem lootma Jumala peale,
et Tema teab, mida Ta teeb ja kuidas Ta meid sellest edasi viib.
Just ja nii see ongi.
Samas aga maadlen ma isegi veel selle usaldamise teemaga,
sest olen ikka ise tahtnud otsustada ja teada, mida teha.
Vanemaks saades aga ja peale ka kogu seda isa teemat,
olen ma õppinud ja märganud, et ma ei suuda valitseda kõike.
Nii olen palunud,
et Jumal kannaks hoolt nende asjade eest
ja juhiks ning haldaks kõike.
Ja mis iganes siis ka ei juhtuks,
ma tean, et olen turvaliselt hoitud, kui hoian Tema ligi,
sest Ta on minu Isa ja Jumal.
Ja nii ongi väga hästi.
Oleme rääkinud täna väga olulisest ja samas ehk valusastki teemast,
mis on ehk vaatajates toonud esile erinevaid tundeid.
Kas palvetaksid me vaatajate eest veel saate lõpetuseks?
Püha Jumal, me armastav taevane Isa,
Sina tunned kõiki nartsissiste, nii nagu ka nende ohvreid ja järgijaid.
Palun, et Püha Vaimu valgus
ja Jeesuse Kristuse armu ning armastuse valgus
valgustaks neid inimesi.
Valgustaks nartsissisti selles osas, et ta vajab abi
ja ohvreid selles osas, et nad õpiks iseennast armastama
ja astuma välja sellest hävitavast suhtest.
See pole Jumala tahe, et üks inimene hävitaks teist,
vaid Ta igatsus on, et austaksime, armastaksime ja teeniksime üksteist.
Jeesus, õpeta meid seda tegema
ja kanna ise kõiki me vaatajaid ja kuulajaid.
Kanna neid oma armu kätel tervendava armastuse sisse.
Aamen.
Soovides toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (hind 7 euri),
või teha pangaülekande, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Anne-Ly Raukas