TAASTATUD TERVIKLIKKUS
Tere tulemast vaatama saadet "Taastatud terviklikkus".
Tänases osas arutleme terapeudi, pastori ja autori Seppo Jokineniga
sellise olulise teema üle nagu seda on töönarkomaania.
Tere tulemast me saatesse Seppo!
Tänan!
Millised on esimesed märgid töönarkomaania kohta
ehk millest järeldada, et kõik pole päris nii nagu peab?
See on siis, kui töö tegemine saab tähtsamaks oma perest
ja eriti oma abikaasast.
Aga ka siis, kui see saab tähtsamaks
omaenda vajadusest puhkuse ja vabaduse järele.
Ehk siis, töönarkomaania on üks sõltuvusviisidest.
Halb lugu selle juures aga on see,
et see sõltuvus on sotsiaalselt aktsepteeritav.
Ehk siis, Soomes ülistatakse tööd ja selle tähendust taevani,
ülistades inimest, kes rabab täiega ja teeb ületunde.
Pereisa, kes teeb pidevalt tööd, peetakse heaks pereisaks,
isegi, et ta pole üldse perega koos.
Ehk siis, tänu pidevatele ületundidele on ta pidevalt oma perest eemal.
See aga teeb palju kahju.
Milline on tüüpiline töönarkomaan?
Kas mõnel inimtüübil on suurem risk saada töönarkomaaniks?
Olen aru saanud,
et tavaliselt on sõltuvus tingitud kellegi või millegi eest põgenemisest.
Nii võib töönarkomaaniks olla keegi, kes ei tule toime oma mõtetega,
oma mineviku- või elus juhtunuga
ja nii ta siis varjubki töö taha.
Nii nagu alkohoolik varjub alkoholi ja narkomaan uimastite varju.
Pornosõltlane aga porno varju.
On inimesi, kes püüavad viia mõtted eemale
iseendalt ja oma kogemustelt, keskendudes millelegi muule.
Sõltub muidugi tööst, aga üldiselt on töö paljunõudev
ehk siis, sellele peab mõtlema kõige täiega
ja sul peab olema ka usku, et saad oma tööga hästi hakkama.
Nii tõrjubki inimene kõik muu oma mõtetest välja.
Võin siinkohal ausalt öelda,
et mul endal pole kunagi sellist sundust olnud
ehk siis ma pole kunagi töönarkomaan olnud.
Olen olnud pigem seda tüüpi,
kes püüab võimalikult "madalast aiast" üle hüpata.
Ehk siis, kui kuskiltki saab pisut kergemini,
siis see sobib.
Kuid see ka pole hea.
Samas pean seda siiski paremaks variandiks,
kui pidevat töötamist.
Töönarkomaan on sageli ka väga hinnatud töötaja,
mistõttu kuidaks saaks ülemus sekkuda olukorda,
mis pole enam kõige elutervem?
Tänapäeva tööelus eeldavasti mitte kuidagi.
Ülemus kingib 10. aasta möödudes töötajale kuldkella.
Ma isegi ei tea, kas sellisesse olukorda võib sekkuda?
Sellesse, kui inimene teeb pidevalt ületunde ja lisatöid.
Selliseid inimesi on ja neid ka vajatakse,
mistõttu sellesse on raske sekkuda.
Osadel töönarkomaanidel on isegi kaks töökohta.
Üks on põhitöö
ja õhtuti tehakse siis veel midagi muud.
Mu isa, kes polnud mu päris isa, oli pisut selline sell.
Ta oli väikeettevõtja ja töötas õhtuti kella kümneni.
Ta oli pidevalt tööl.
Koguaeg tööl.
Mu jaoks polnud see küll probleem, kuid usun, et ta naise jaoks küll.
Kuid sõjajärgselt usutugi,
et pidev töö tegemine ja raha saamine on hea;
et ühe ja teise asja saamine on hea.
Samas aga jääb pere nö ilma hooleks.
Rääkisid just sõjajärgsest ajast,
aga kas ka tänapäeval on midagi, mis toetab töönarkomaaniat?
On ikka.
Kuna töötus on hetkel nii suur,
siis tõusevad esile sellised "sooloetteasted"
ja uhkeldamine stiilis: "Mul on nii tohutult kiire."
"Tööd on nii palju ja mul on kiire."
"Oi, jälle üks koosolek, kuhu olen hiljaks jäämas."
Ehk siis, püütakse särada sellisel moel,
jättes endast mulje kui kellestki väga erilisest,
kuna mul on tööd.
"Mul on tööl koguaeg nii kiire" viitab ka oma nõrga ego upitamisele.
Võimalik muidugi, et ongi kiire,
aga võib ka nii olla, et tegelikult polegi tööd, mida teha.
Tänapäeval on inimesi,
kes lähevad hommikul tööle ja õhtul tulevad,
kui korraga selgub,
et nad pole aastaid kusagil tööl käinud.
Ehk siis, see on omamoodi vastuseis töötusele,
kus ei juleta olla töötu ja häbenetakse seda.
Nii minnaksegi igal hommikul kohver ja leivakott käes "tööle
ja tullakse õhtul kindlal ajal tagasi,
sest ega ju naaber tea, et oled töötu.
Küll aga teab su pere seda.
Töönarkomaania võib viia ületöötamiseni,
mistõttu kuidas sellest taastuda?
No see ongi üks pikem protsess.
Ületöötamise ehk ka läbipõlemise puhul
on palju esmaseid sümptomeid.
Üks olulisi sümptomeid on see, et kui inimesele on meeldinud ta töö
nagu paljudele meist meeldib me töö
ja ta on tahtnud seda tööd teha,
siis mingil hetkel
muutub see töö tegemine ta jaoks vastumeelseks.
Ehk siis, ta ei pea seda enam nii meeldivaks.
Sel juhul tasuks peatuda ja mõelda, kas küsimus on töös endas,
töö rohkuses või milles?
Kui mõelda vaimulikule tööle, siis paljud selle tegijad
on saanud Jumalalt nägemuse ehk visiooni selle kohta.
Nii sõidetaksegi kõige kummalisematele misjonipõldudele
seda tööd tegema ja seda nägemust täitma.
Kuid mingil tekkib küsimus, kas see nägemus ikka oli Jumalast?
Me hakkame kahtlema selles
ja tahame mingi hetk ka vabaneda sellest.
See on väga selge märk läbipõlemisest.
Ehk siis, me saame signaale, mis hoiatavad meid,
et on aeg otsida abi,
kuid narkomaan ju ei võta neid tavaliselt kuulda.
Ta polegi võimeline panema tähele neid esmaseid märguandeid
ja hakkab otsima abi alles siis, kui "pomm" on juba lõhkenud.
Ehk siis, kui ületöötamine ja läbipõlemine on juba käes.
Kuidas see ületöötamine välja näeb ja kuidas sellest tasapisi välja tulla?
See on pisut sarnane masendusega.
Sellega kaasneb võimetus teha üldse midagi.
Ka tohutu suutmatuse tunne
ja tunne, et ei jaksa ega suuda enam mitte kui midagi.
Tegu on pikaajalise protsessiga, kus kuuajasest haiguslehest pole abi.
Sellistel juhtudel tuleb pinged esmalt maha saada
ja puhata.
Kliinikus töötades kasutasime ka ravimeid,
mis tasakaalustavad kõikuvaid tundeid ja puhkust,
aidates hiljem suunduda tagasi tööellu.
Kuid see naasemine oli selline samm sammu haaval minek
ja mitte kohe asjade sisse tormamine.
Ühtlasi on täitsa mõeldav vahetada ka töökohta.
Mul on hetkel üks klient,
kes on just sellisest protsessist läbi minemas.
Ta oli omadega täitsa läbi.
Olen olnud ta jaoks lihtsalt olemas ja teda kuulanud.
Ta tuli mu juurde veebruaris, jagades oma raskustest.
Eelnevale lisaks oli tal ka raskusi oma abielus
ja üldse lähisuhetes.
Kuid me oleme jõudnud selleni, et ta meeleolu on ütlemata hea
ja ta käis just paar päeva tagasi tänamas mind osutatud abi eest.
Suunasin ta ka töötervishoiu spetsialisti juurde,
sest kui tööpaigas on oma koht töötervishoiul,
tuleb seda ka ära kasutada.
Tööandja ise ei tule tavaliselt neid võimalusi pakkuma,
mistõttu esmalt peab üldse välja selgitama,
mida su firma töötervishoid endas kätkeb ja võimaldab?
Kuid tavaliselt tehakse koostööd mõne kliiniku või muu sarnase kohaga
Mu ennist mainitud klient saab lasta hinnata oma töövõimekust.
Seda töövõimekust peaks muidugi hindama veel enne,
kui inimene pole veel läbi põlenud.
Kuid kui töövõimekust hindavad oma ala spetsialistid,
siis nad oskavad ka öelda,
kas inimene on võimeline tööle naasema.
Mu kliendi puhul kergendati oluliselt ta töömahtu
ja muudeti ka selle sisu.
Ühtlasi lepiti kokku tema võimekuses antud ajaperioodil.
Lisaks sellele võimaldas ta tööandja külastada psühholoogi 3 korda aastas,
mida ta ka tegi.
Psühholoog soovitas seda sama, mida minagi
ehk siis minna teraapiasse.
Ühtlasi soovitasime me mõlemad traumateraapiat.
Kuid tema töö juures pakutavate võimaluste hulka
kuulus ka psühhiaatri külastus.
Tööandja maksis kõigi nende eest.
Nii sai ta ka käia psühhiaatri juures
ja on ühtlasi ütlemata õnnelik ja rõõmus
eesootava teraapia üle.
Kui inimese töövõimekust hinnatakse tööga seoses,
siis kindlustus maksab sellest osa ja 30 eurot on omavastutus,
sõltumata teraapiast, mida läbid.
Kui Sotsiaalamet üksi selle üle otsustab,
on asjad pisut teisiti,
aga kui tegu on tööohutuse teemaga,
on inimese omavastutus 30 eurot.
Soomes on väga häid süsteeme, mis toetavad inimese tööalast heaolu.
Kuidas aga siis tõmmata eluterveid piire
töö ja vaba aja vahele?
Ajal, kus töö mängib nii suurt rolli ja tuleb lausa koju kaasa.
Mida sa sellest kõigest arvad?
Usun, et Jumal on selle väga hästi seadnud,
et meil oleks vähemalt üks korralik puhkepäev nädalas.
See ei tähenda seda, et teed päev otsa kodus arvutis tööd,
vaid et veedad selle koos perega.
Kui sul pole oma peret,
siis tegeled mõne hobiga või saad sõpradega kokku
ja lihtsalt puhkad.
Ajal, mil pikalt eraettevõtjana tegutsesin,
tegin nii, et panin kalendrisse esmalt kõik vabad päevad kirja
ja seejärel alles kõik tööasjad.
Seda terveks aastaks.
Ja uue aasta algul jälle nii, et puhkused kõige pealt paika.
Pikad suvepuhkused, pühad, suusapuhkused ja mis iganes veel.
Igasse nädalasse aga kindlasti ka kaks vaba päeva.
Ja siis seejärel tuli kõik muu.
See on üks viis, kuidas kaitsta end.
Meil peab olema teatud arusaam sellest,
kui palju me jõuame kanda?
Tavaline töövõimeline inimene
saab 5-päevase töönädalaga kenasti hakkama.
Kui aga eraelus ja suhetes on palju stressi tekitavaid tegureid,
võib juhtuda, et inimesel kaob tavapärane töövõime.
Nii nagu see mu kliendi puhulgi oli.
Siis läheb tarvis kohandatavat tööd ja tööpaika
ja ka välist abi, et inimene ei põleks läbi.
Olen oma kliendi puhul pidevalt võidelnud läbipõlemise vastu
ja nüüd, pool aastat hiljem, tundub, et see on ka õnnestunud.
Ehk siis, läbipõlemist pole tulnud
ja mu klient suundub täie rahuloluga uude etappi
nii oma elus, töös kui eraelus.
Mainisid juba piiride ja puhkamisega seoses
seda vabapäevade märkimise ideed.
Kuid mida veel võiks Piibli põhjal
tööelu- ja puhkuse tasakaalu osas esile tuua?
Piibel räägib muidugi paastust ja palvest.
Ma ka paastusin, kui noor olin, rääkides kõigile, et ma paastun.
See oli tõeliselt raske.
Püüdsin läbi paastu saada nö tubliks kristlaseks.
Püüdsin pidada veepaastu, mis oli tõeliselt raske.
Näen paastu kui kokkulepet Jumalaga
stiilis: "Tahaksin sellele palveajale lisada nüüd ka paastumise."
Või sa võid kogeda, et Jumal tahab, et seda teeksid.
Seejärel otsusta, kui pikk see paast peaks olema
ja ära räägi sellest kellelegi.
Jätka oma elu nagu tavaliselt, samas palvetades ja paastudes.
See kõik on oluline, et jaguks jõudu töö tegemiseks.
Kui aga juba läbipõlemine tõuseb päevakorda,
ei pruugi palvest ja paastust enam kasu olla.
Siis peab laskma juba teistel enda eest palvetada,
mitte, et sa seda ise teed.
Ehk siis, tuleb lasta end kanda teiste inimeste usul.
Paulus ütles, et kogudus peab võtma hoolt üksteise eest
nõnda nagu Jeesus võtab hoolt meie eest.
Nii võibki koguduses öelda, et oled omadega õhtal ja väsinud
ning paluda teiste eestpalveid enda eest.
Seda on võimalik teha isegi luteri kirikus -
jätta kogudusse oma eestpalvesoove, mis jumalateenistustel ette loetakse.
Vabakirikutes on see alati võimalik olnud.
Jätta oma palvesoov, mille eest kogudus siis palvetab.
Küsimus pole vaid selles,
et kogudus viskab neile pilgu peale ja siis nii muuseas palvetab,
vaid kogudus kannab oma ühtse usu põhjal
seda ühte väsinut ja koormatut,
nii et, koguduse palvest lähtuv vägi tuleb selle inimese ellu
ja ta saab selle läbi üles tõstetud.
Palve pole mingi tühiasi - selles peitub tõeline muutev vägi.
Usun, et mida rohkem inimesi palvetab
mõne inimese ja tema asjade eest,
seda enam asju sünnib.
Mis puutub läbipõlemise teemasse,
siis ma palvetasin samuti selle oma kliendi eest.
Mil iganes ta seisis silmitsi mõne uue asjaga,
me palusime, et Jumal avaks selle ja kõik läheks hästi.
Seegi on võimalik.
Ja kui ta siis sellest osa sai, oli ta äärmiselt rõõmus.
Palusime jälle, et Jumal juhiks teda edaspidigi,
aidates, näidates ja andes
ja kõik need palved said Jumala poolt ka vastatud.
Tavaline töötaja isegi ei tea,
mis tema töötervishoiu paketti ja nö ravisse kuulub,
mistõttu selles osas tuleb selgust saada
ja samas leida endale ka tuge.
Nii olin mina toeks oma kliendile, julgustades teda uurima neid asju.
Ja kui ta siis võttiski erinevate spetsialistidega ühendust,
olid nad üllatavalt meeldivad,
üllatavalt avatud, pikameelsed, toetavad ja kandvad,
teda igati toetades.
Nii sai ta sealtki uut jõudu.
Ma ei tea, kas nad ka palvetasid ta eest või mitte,
aga ma tegin seda ja me tegime seda ka üheskoos.
Kõik töönarkomaanid ei pruugi ise seda teadvustadagi,
mis neil viga on.
Küll aga märkavad seda pereliikmed või teised lähedased.
Kuidas saaks lähedased aidata inimesel mõista,
et taoline olukord on kontrolli alt väljas?
Eks töönarkomaanide puhul ole sama nagu teistegi sõltlaste puhul,
et nad ise on viimased, kes oma probleemist aru saavad.
Ja kui siis lähedane ütlebki talle, et ta teeb liiga palju tööd,
kõlab vastuseks: "Küll ma hakkama saan!
Ütled seda vaid selleks, et oled kade mu peale."
Pean tõdema, et ma ei tea,
kuidas panna narkomaani mõistma oma olukorda.
Olen kasutanud selleks palvet,
öeldes inimesele, et kui ta mu juttu ei usu,
siis palugu, et Jumal ise näitaks talle, milline ta olukord on.
Palve on üks võimas vahend,
millesse olen üha enam ja enam õppinud uskuma ja mida usaldama.
Palve pole vaid niisama suu pruukimine,
vaid palves peitub tõesti muutev vägi.
Nagu juba ütlesid,
siis töönarkomaania on ka sõltuvus ja haiguslik nähe.
Kuid oled sa ka kohanud selliseid inimesi,
kelle motiiviks selle kõige taga on raha
ja muudmoodi edukus - maine, raha, võim.
Ja seetõttu siis töötataksegi lõputult palju ja täie võimsusega.
Olen ikka.
Ahnus on tohutu motiiv selleks,
mistõttu raha kokku ajamine muutub kõige olulisemaks asjaks.
Ahnus on lõputu haigus või tegelikult ka patt.
Ahnel pole kunagi piisavalt.
Kui ta on saanud 10. miljonit, on ikka tunne, et pisut oleks veel vaja.
Kui on saadud 100 000, on ikka nagu vähe.
Kui on saadud arvele 1000 eurot, ei raatsita seda kasutada
ja samas pürgitakse juba 2000 euro poole.
Nii langeb inimene omaenese ahnuse küüsi.
Ja kui siis seda raha pole muudmoodi võimalik saada,
saabki tööst kui vahend oma ahnuse alal hoidmiseks.
Piibli kohaselt on ahnus ilmselge patt.
Kadedus võib olla samuti ajend rohkeks töötamiseks.
Kui naaber ostis endale uue korteri või auto,
on ju mul ka seda kohe tarvis.
Nii tehakse rohkelt ületunde ja hangitakse kõrvalt veel lisatöödki,
et saada endalegi kõik need asjad.
Kolmandaks ajendiks võib olla uhkus,
mistõttu inimesel peab olema uhkem auto või maja kui kõigil teistel
naabruskonnas, sõpruskonnas või pereringis.
Seegi paneb paljusid rohkelt tööd rabama.
Kuid töönnarkomaania taustal nagu kõigi teistegi pattude puhul
on südames kuskil midagi katki.
Mida kaugemal lapsepõlves see valu ja katki olek tekkis,
seda varjatum ja hägusem see me südames on.
See ilmutab end vaid teatud sümptomite kaudu.
Need sümptomid on tavaliselt psüühika ja tunnetega seotud.
Nii on kogu pettumus, üksildus ja armastuse puudumine
jäänud juba ammusest ajast inimese sisse,
kuigi inimene ise ei taha seda tihti teadvustada.
Sest meid on kuidagi loodud nii,
et me üritame näha oma vanemaid võimalikult headena
sõltumatat sellest, millised nad tegelikult on
ja ühtlasi on meil ka sügav vajadus tunda,
et oleme head, edukad ja armastatud.
Isegi, kui kõik räägib selle vastu.
Alles siis, kui inimene jääb tõeliselt üksi,
julgeb ta seista silmitsi oma seesmise reaalsusega
ja see võib olla üsna raputav kogemus.
Oled sa terapeudina näinud
ka üle põlvkondade kanduvat töönarkomaaniat?
On see kodust kaasasaadav eeskuju või mudel töö tegemisest?
Varem ma tõesti uskusin, et see on omandatud eeskuju põhjal,
kuid olles osalenud geeniuuringutes
ja saades sealt vastused erinevate päritavate asjade kohta,
sh kõigi haiguste kohta, mis on minu osas võimalikud -
diabeet, alkoholism jne.
Seal on palju erinevaid asju, mida vaadata ja hinnata.
Usun, et on geneetiliselt päritavaid haigusi ja kalduvusi,
kuid samas usun sedagi,
et pooled asjad elus on päritavad ja pooled ise õpitavad,
määrates ära selle, kes meist saab.
Üks osa sellest on päritav
ja teine osa õpitav ning meid ümbritsevast sõltuv.
Usun, et nii see on.
Kuid millistes aspektides üks või teine asi toimib,
seda ei oska ma kahjuks öelda.
Kuid oled sa oma klientide puhul märganud,
et nende kodu on jätnud eeskuju kõvast töö rügamisest,
mis on siis teatud moel kandunud üle neilegi?
Olen.
Näiteks kaupmeeste ja ettevõtjate peredes
esineb seda tihti
ja nii on lapsed õppinud olema samasugused -
ettevõtlikud, usinad, aga ka ahned.
Kuid see pole mitte alati nii.
Ettevõtjad julgevad võtta riske ja tegutseda,
pakkudes samas tööd teistelegi,
nii et, ma ei kritiseeri neid kuidagi.
Samas on sellega seotud nii palju aspekte.
Jumal ütleb Piiblis,
et Ta maksab kätte esiisade eksimuste eest
kuni kolmanda ja neljanda põlveni.
Nii oleme ju näinud küll
nii alkohoolikute kui mängusõltlaste järeltulijaid,
kes lähevad oma esivanemate jälgedes.
Ja kui inimene saabki mõnest oma sõltuvusest lahti,
tuleb mõni uus sõltuvus kohe asemele.
Kui nende vastu ei võidelda ega püüta neist lahti saada.
Olen märganud seda nii enda kui teiste juures.
Hingevaenlane ei vabasta meid niisama
mitte millestki.
Vaid Jumal saab meid vabastada, kuid ka meil on oma osa selles.
Kui Ta on vabastanud meid alkoholist või hasartmängudest,
pole vaja hakata jälle mängima erinevaid rahamänge või lotot,
pannes ühe õhtuga tuhat eurot huugama,
lootes, et saad 10 000 eurot tagasi.
Sa ei saa, nii et, ära mine sinna!
Ma ise võitlen pidevalt kõigi selliste asjade vastu.
Nädalas küll 1 euro eest lotot mängin ja sellest mulle piisab.
Ma pole veel küll midagi võitnud,
kuid tunnen, et kui üldse, siis seda võin veel mängida.
Kuid mul on igati oht langeda kõigi nende asjade küüsi.
Sama kehtib ükskõik, millise sõltuvuse puhul.
Sellest ei pruugi paraneda vaid selle läbi,
et mõned konkreetsed asjad paika saad,
vaid sa pead asuma võitlusse
ka kõigi teiste sõltuvussümptomite ja haiguste vastu.
Ehk siis, hoia alal oma sõltumatus, mida Jumal on sulle lubanud,
sest kui Tema sind vabaks teeb, oled ka tõeliselt vaba.
Piibel ütleb nii.
Siinkohal oleks hea jätkata palvega.
Oled me saadetes alati palunud me vaatajate eest
ja me ise vajame samuti seda väge taevast.
Kuid õnnista palun neid vaatajaid,
kel on probleeme rohke töö rügamisega.
See ei pruugi olla isegi seotud oma põhitööga,
aga ka asjadega, millega tegeletakse vabal ajal -
sh ka vabatahtlik töö.
Ka vabatahtlikus töös võib kogeda läbipõlemist.
Aitäh Sulle Jeesus, et oled selle seadnud nii,
et kui võtame Sinu iket kanda,
siis see pole nii raske ja koormav, et vajuksime selle all nõrkenult kössi.
Palun praegu kõigi nende eest,
kes töötavad kas liiga palju või liiga vähe,
et tooksid nende ellu tasakaalu.
Anna neile tarkust leida parasjagu aega
nii tööks kui puhkuseks.
Anna meile julgust võtta vastu
Sinu poolt pakutavat armu, hoolt ja armulikkust.
Sa ei oota, et annaksime otsad ka mitte Jumalariigi tööd tehes,
kus on palju tööd,
vaid Su igatsuseks on, et ka puhkaksime
ja teeksime puhanuina rõõmuga tööd,
mille Sina oled meile andnud ja milleks Sa oled meid kutsunud.
Ma õnnistan kõiki tööinimesi ja palvetan nende töösõltuvuse pärast.
Jeesus, Sina oled vabastaja, mistõttu tule ja vabasta meid, aamen.
Soovides toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (hind 7 euri)
või teha pangaülekande, leides me andmed www.tv7.ee Aitäh!
Tõlge: Anne-Ly Raukas