Tervetuloa seuraamaan Rikotusta eheäksi -ohjelmaa!
Tänään pohdimme yhdessä terapeutti, pastori, -
kirjailija Seppo Jokisen kanssa, millaista on terve seksuaalisuus.
Tervetuloa, Seppo Jokinen! - Kiitos!
Lapsi on seksuaalinen olento heti syntyessään.
Miten lasten ja nuorten hyvää seksuaalikasvatusta voi tukea?
Ensinnäkin pitää hyväksyä se, -
että lapsi on seksuaalinen olento syntyessään -
ja toisaalta ymmärtää se, -
että hän ei silti kykene vielä seksuaaliseen kanssakäymiseen.
Lapsen seksuaalisuutta ei tulisi aikuisen tai vanhemman herätellä, -
ennen kuin se ihan luonnostaan herää.
Tässä on syytä muistaa, että lasten hyväksikäyttöä ei ole esim. se, -
kun lapset 5-7-vuotiaina heräävät siihen tietoisuuteen, -
että kaikki lapset eivät olekaan samanlaisia: on tyttöjä ja poikia.
Ne kiinnostuvat tästä. Jos 7-8-vuotiaat keskenään -
tutkivat toisiaan ns. lääkärileikeissä, -
niin se ei ole epänormaalia, vaan normaalia -
lapsen seksuaalisuuden ja erilaisuuden huomaamista.
Jos mukana on joku 10-15 vuotta vanhempi, -
se on aina hyväksikäyttöä. Hänen ei kuulu olla näissä tilanteissa, -
vaan se on lasten omaehtoinen löytäminen.
Lapset ovat kiinnostuneita eivätkä näe siinä mitään pahaa -
eivätkä ymmärrä, jos sitä ei ole niille opetettu.
Lapsi on siis seksuaalinen, -
mutta herää seksuaalisuuteen suunnilleen murrosiässä.
Joskus vähän aikaisemmin, joskus vähän myöhemmin.
Silloin alkaa kiinnostaa juuri seksuaalisuus, ei erilaisuus.
Se on herkkä vaihe, jossa tulisi saada ymmärrystä, tukea.
Toisaalta myös mahdollisuutta, -
ettei tulisi minkään seksuaalisen painostuksen/paineen kohteeksi.
Mitkä ovat terveen seksuaalisuuden merkit?
Minusta niitä on se, että on kiinnostunut, -
tuntee seksuaalista kiinnostusta ja omat rajansa.
Tietää ne, mihin ei saa tulla kukaan ilman lupaa -
ja pystyy myös puolustamaan omia turvarajojaan. Se on tervettä.
Jos lapsena ei ole näitä turvarajoja rikottu, -
niin nuorikin pystyy puolustautumaan ja sanomaan, ettei käy.
Pysy irti! Pysy loitolla!
Jos jo lapsena on turvaraja rikottu ja kyky puolustautua, -
niin silloin usein hyväksikäyttäjät löytävät nämä rikotut lapset -
ja tulevat rikkomaan heidän rajansa myös nuorena ja aikuisena.
Vanhemmissa sukupolvissa ainakin on enemmän ihmisiä, -
joiden kotona seksuaalisuudesta vaiettiin pahana ja hämmentävänä.
Mitä Raamattu opettaa seksuaalisuudesta?
No, VT:ssa on monenlaistakin opetusta. - Kyllä.
Ymmärtäisin, että Raamattu opettaa avioliiton olevan -
seksuaalisuuden toteutumisen kehys -
ja miehen ja naisen välisen avioliiton nimenomaan.
Raamattu kehottaa pidättäytymään esiaviollisista suhteista, -
vaikkakin seurustelisi ja olisi avioitumassa.
Kristillinen moraali on myös aikoinaan kehottanut tähän -
ja kannustanut. Nykyään kristillisyyden nimessä puhutaan -
niin monenlaisesta moraalista.
Minusta kuitenkin oikean ja väärän, hyvän ja pahan voi arvioida -
Jumalan Sanan eli Raamatun perusteella.
Tähän päivään ehkä paremmin sopivat UT:n opetukset, -
joissa on jo Jeesuksen lunastus, -
todellisuus ja ylösnousemus totta -
eli apostolien opetukset ja Jeesuksen omat opetukset.
Kreikan kielessä on kolme sanaa, jotka kuvastavat rakkautta.
Siellä on 'agape', joka tarkoittaa jumalallista rakkautta.
Sitten on 'filos', joka tarkoittaa ihmisrakkautta.
Ja 'eros' tarkoittaen seksuaalista rakkautta, rakkaustermi sekin.
Kristillinen perinteemme on ollut vähän eroottisuutta vastaan.
Jossain vaiheessa alkukristityillä oli -
jopa ihan antiikin opetusta, että se on pahaa -
ja tämä eros on meissä syntiä ja pahaa.
Jeesus ei näin opettanut.
Hän kyllä kehotti uskollisuuteen ja pysymään avioliitossa uskollisena.
Silti eroottisesti langennutta naista, -
joka tukasta raahattiin Hänen luokseen, -
ei Hän enää siinä tuominnut. Siinä vaiheessa Hän armahti.
Siinä vaiheessa pitäisi meidän kristittyjenkin armahtaa hänet, -
joka on langennut.
En muista, tunnustiko nainen lankeemuksensa, -
mutta fariseukset tunnustivat hänen puolestaan.
Jeesus kuitenkin jätti tuomitsematta ja sanoi: -
"Minäkään en sinua tuomitse. Mene, äläkä tästedes syntiä tee."
Eroottisuus siis kuuluu osana rakkauteen, -
mutta se ei ole yksin rakkautta. Nykyään rakkaus-sana on -
tavallaan kavennettu vaan eroottisuuteen.
Media julistaa vain sitä rakkautta.
Siinä johannan tai juhan 7. rakas tulee hänen elämäänsä.
Se on muutaman viikon rakkaana. Sitten se on jätetty ja tulee uusi.
Annetaan ymmärtää, että rakkaiden vaihtuminen voi olla -
niin kuin vaatteitten vaihto.
Minusta siitä puuttuu se todellinen rakkaus eli välinpitäminen -
ja vastuun kantaminen toisesta ja siitä suhteesta.
Tämä on sitten - voisiko sanoa - agape-rakkauden sovellusta.
Tämä filos (verbi fileo) on sitä, -
että sovelletaan käytäntöön ihmis- rakkautta ja Jumalan rakkautta.
Siihen kuuluu vastuu -
ja rakastaminen silloinkin, kun ei huvittaisi rakastaa.
Ei se aina huvita eikä ole aina hauskaa rakastaa toista.
Tunneperäisen ihastumisen pitäminen rakkautena -
loppuu aina, kun ihastuksen tunne loppuu -
ja ensimmäiset vastoinkäymiset tulevat.
Silloin tulee myös usein se hylkääminen.
Jaa, ei tämäkään ollut rakkautta. Sitä ei ole vielä kokeiltukaan!
Olet työssäsi kohdannut myös pornosta kärsiviä.
Pornoa käytetään nykyään kristittyjenkin keskuudessa.
Miten porno vaikuttaa ihmiseen?
Siinä tavallaan menettää aidon kosketuksen toiseen ihmiseen.
Siinä tulee mielikuviin syöte -
eli syötetään siis ulkoa mielikuviin impulsseja.
Niillä yritetään saada ihminen aktivoitumaan seksuaalisesti -
ja mahdollisesti jäämään kiinni siihen syötteeseen.
Siis niihin porno-ohjelmiin ja mahdollisesti saamaan orgasmin -
joko itsetyydytettynä tai ilman.
Yleensä, jos ihminen saa orgasmin jossain tilanteessa, -
hän kokee siihen tilanteeseen voimakasta riippuvuutta.
Jos se ei ole oikein, niin siitä vieroittaminen onkin vaikeaa -
ja lähes mahdoton tehtävä. Pornossa on ihan sama, -
että saisi tavallaan kohdistettua mielenkiinnon elävään ihmiseen -
ja voisi hänen kanssaan vastavuoroisesti kokea rakkautta.
Siinä on myös vaikeuksia, ja pitää ottaa vastuu siitä, -
että haluaa rakastaa silloinkin, kun ei huvita eikä mene mukavasti, -
vaan tulee vaikeuksia, laskuja, vastoinkäymisiä.
Silloin sitä rakkautta tarvitaan.
Perusturvattomuus on elämässä selviytymisemme peruslähtökohta.
Perusturvattomuuden yksi oire on kyvyttömyys sitoutua ja liittyä.
Siinä on jo kaksikin oiretta aikuisuudessa.
Kyvyttömyys sitoutua ilmenee ihmis- ja parisuhteissa usein 2 tavalla.
Ihminen ei ole kyennyt muodostamaan yhtään suhdetta.
Hän kärsii itse siitä, kun ei kykene rakastamaan -
eikä saamaan rakkautta. Kynnys on niin suuri, ettei uskalla.
Toisilla taas suhteet muuttuvat ja jatkuvasti tulee uusia, -
mutta ei ole kykyä ylläpitää sitä rakkautta tai suhdetta.
Molemmissa tapauksissa on taustana yleensä perusturvattomuus -
ja sitten vielä välttelevä tai ristiriitainen kiintymyssuhde -
tai joku muu tuskallinen ja kipeä turvaton kiintymyssuhde.
Kaikista kuitenkin puhutaan termeillä 'rakkaus', -
'rakastaa', 'ei rakasta'. Se on aika laaja juttu.
Siksi olisi tietysti tärkeää määritellä, mitä on rakkaus.
Korinttolaiskirjeen 13. luvussa määritellään rakkaus.
Lienette lukeneet sen, mutta taustalla on kreikankielinen 'agape'.
Siinä siis määritellään jumalallinen rakkaus.
Mihin me pystymme, niin se on 'filos', 'fileo' -
eli ihmisrakkautta. Tässä tullaan mielenkiitoiseen kysymykseen: -
henki, sielu ja ruumis eli keho.
Pyhän Hengen ja meissä olevan Jumalan antaman hengen kautta -
me voimme saada tätä agape-rakkautta itseemme, -
jos sydän on riittävän tyhjä.
Muuten meillä on vain tätä ihmisrakkautta.
Oli mielenkiintoista, kun Pietari oli Jeesuksen kieltänyt.
Päivällä hän oli uhonnut, että vaikka kaikki muut, niin minä en!
Ja illalla kielsi kaksi kertaa.
Tässä Jeesus ja Isä opettivat häntä sillä tavalla, -
että Jeesus tuli kysymään, -
rakastatko sinä, Pietari, minua enemmän kuin nämä muut.
Hän kysyi, rakastatko jumalallisella rakkaudella muita enemmän.
Pietari vastasi, että rakastan ihmisrakkaudella, Herra.
Hän ei enää uskaltanut luvata rakastaa jumalallisella rakkaudella.
Tässä meillä on usein se ongelma, että lupaamme sitä, -
vaikka me tiedämme, että emme pysty siihen.
Siksi olisi tärkeää ymmärtää, -
että meillä on vain ihmisrakkauskyky, -
ellei Jumala anna meille agape-rakkautta.
Se on Hänen lahjansa ja Hän antaa sitä yleensä tyhjään sisimpään.
Miten voi kasvaa terveeseen ja tasapainoiseen seksuaalisuuteen, -
jos on kärsinyt seksi-/porno-riippuvuudesta?
Siellä on se tyhjä paikka ja Jumalan rakkaus voi alkaa vaikuttaa, -
mutta miten se oikein tapahtuu? - Jos on hyväksikäyttö taustalla -
tai raiskaus aikuisena -
ja koskematonta itsemääräämis- oikeutta on loukattu rajusti, -
niin lähden terapiassa ensin purkamaan sen aiheuttamia tunteita.
Kaikki tunteet ovat ok. Ei hurskastelua eikä tekijän kaunistelua, -
kun puhuu silloisista tunteistaan.
Sen jälkeen rukoilen -
ja yritän saattaa hänet anteeksi- antamukseen tekijän suhteen.
Tässä on iso mutta.
Yleensä uskossa oleva kristitty ymmärtää anteeksiannon merkityksen.
Silti hänelläkin on suuria vaikeuksia edes ajatella anteeksiantoa -
sille, joka on hänen elämänsä täysin tuhonnut lapsena/nuorena.
Silloin kerron, että voimme uskovana kristittynä tehdä päätöksen.
Kun päätät antaa anteeksi, vaikka tunneprosessi veisi vielä 5 vuotta, -
niin päätös taivaassa otetaan vastaan heti tahtona ja tekemisenä.
Silloin olet jo tehnyt anteeksiannon.
Sinulla on kyllä aikaa prosessoida niitä tunteita.
Kun tunteet on prosessoitu, aletaan kasvattaa -
tervettä puolustuskykyä. Siinä yhteydessä usein rukoilen, -
että Jumala palauttaa ihmiselle sen arvon, -
jonka tekijä on riistänyt seksuaalirikoksella -
tai rajojen rikkomisella.
Jumala antaa ja palauttaa sen arvon -
ja sitä mukaan kyvyn puolustaa itseään.
Minun työssäni mennään siis vaihe vaiheelta.
Kun Jumala antaa puolustautumis- kyvyn, sitä opetellaan.
Siinä vaiheessa jotkut kokevat, että menee vähän ylikin.
Tulee oltua vähän liiankin tiukka rajanylittelijöille, -
ystävillekin ja niille, jotka vaan tuppaavat vähän liian lähelle.
Sanon, että anna mennä vaan. Tasapaino löytyy kyllä, -
kun opit ensin sanomaan ei. Siitä on kyse.
Pornoriippuvuudessa varmaan toimii myös sama terapia?
Kyllä. Ja puhtaus on se sana, niin kuin hyväksikäytössäkin.
Minun ohjauksessani haetaan puhtaita päiviä pornoriippuvuudessa.
Siinä on kyllä pitkälti sama lääke kuin muissakin riippuvuuksissa, -
että ensimmäistä lankeamista pitää yrittää vastustaa kaikin tavoin.
Tulee rukoilla Jumalalta viisautta ja voimaa kieltäytyä -
ensimmäisestä alkoholiryypystä, ensimmäisestä huumepiikistä, -
tai tableteista ja ensimmäisestä nettisivujen avaamisesta -
eli näistä riippuvuuden toteuttamisista.
Alkoholisti kiittää raittiista päivästä.
Rukoilen Jeesukselta raitista päivää ja illalla kiitän siitä.
Pornoriippuvainen pyytää puhdasta päivää -
ja kiittää puhtaasta päivästä. Sama on monilla muilla riippuvuuksilla.
Seksuaalisten hyväksikäyttäjien kanssa olen työskennellyt -
ikävä kyllä vain perhetapaamisissa. Heistä en osaa sanoa yhtään mitään.
Kumppaneiden aiemmat seksuaalikokemukset -
voivat heijastua suhteeseen.
Voiko omaa seksuaalista historiaansa jotenkin nollata?
Historia vaikuttanee sekä henkeen että sieluun ja kehoon.
Sillä on aika kokonaisvaltainen vaikutus persoonallisuuteen, -
myös uskovaisen. Hengessä se nollataan -
tunnustamalla synnit Jumalalle ja pyytämällä niitä anteeksi.
Jos ne ovat seksuaalisuuden alueella, niin tunnustus Hänelle, -
mitä syntiä ja kenen kanssa on tehnyt.
Pyytää anteeksi ne ja että saisi sen armon, -
ettei enää tarvitse tehdä sitä missään ja kenenkään kanssa.
Sillä nollataan hengen alue. Psyyken aluekin voi olla pahoin rikki -
ja jopa kehon tuntoalue. Niitä käydään sitten terapiassani läpi.
On tärkeää muistaa, että on henki, sielu ja ruumis.
Uskovan ihmisen henki on yleensä puhdas, -
koska se on meissä Jumalan antama osa itseään.
Sielu taas voi olla hyvinkin rikkinäinen ja sairas jo 20-vuotiaana.
Kehossa voi olla mitä sairauksia on.
Mehän synnymme geneettisesti jo melko vammaisina.
Vuosituhansien geeniperimässä on siis alttiuksia vaikka mihin.
Usein psyyke ja fysiikka voi olla hyvin sairas, -
mutta Jumalan antama henki voi olla - ja sen pitäisi olla - terve.
Siihen vaikuttavat synnintunnustus, parannuksenteko, kilvoittelu -
ja rukoukset. Psyykettä hoidetaan psyyken menetelmin.
Joskus Jumala parantaa meidät kokonaisvaltaisesti ihmeen avulla, -
mutta ei suinkaan aina. Silloin meidän täytyy yrittää käyttää -
muita keinoja eli myös keskustelua lähimmäisten kanssa.
Terapeuttien porukka on syntynyt vasta ehkä runsas 50 vuotta sitten.
Ei niitä ennen tarvittu. Hoidettiin asiat suku- ja perhepiirissä.
Sitten käytiin läpi vähän isommat käräjät tarvittaessa.
Nyt on kuitenkin aika hyvä, että terapeutit ovat olemassa.
Tunne- ja kokemustasolla ne näet ovat puolueettomia.
Ne eivät ole olleet mukana asiakkaan kokemuksissa -
ja pystyvät suhtautumaan ulkopuolisesti ko. kokemusmaailmaan.
He voivat arvioida ulkopuolelta, mikä tunne on aito ja oikeutettu -
ja mikä on reagointi aiempaan tapahtumaan -
eli posttraumaattinen tunnereaktio.
Silloin osataan jotenkin tasapainottaa se tapahtuma.
Miten seksuaalinen pidättyvyys vaikuttaa ihmiseen psyykkisesti?
Viittasit jo ohjelman alussa pidättyvyyteen.
Mikä merkitys sillä on esim. parisuhteen kannalta tai muuten, -
että pystyy hillitsemään omaa seksuaalisuuttaan?
Paavalin mielestä se parisuhteessa tehdään keskinäisellä sopimuksella.
Hän antaa aika vahvasti ymmärtää, -
että vaimon keho on miehen ja päinvastoin.
Siitä ei yksipuolisesti aleta pidättäytyä, -
vaan siitä pitää keskustella puolison kanssa.
Sairaus- ym. muissa tapauksissa -
sukupuoliyhteys voi olla yksinkertaisesti mahdoton.
Minulla on kyllä tiedossa -
useita perheitä, pareja, joissa se ei vaan käy.
Jos siinä on se muu rakkaus, se usein korvaa seksuaalisen puutteen.
En ollenkaan vähättele seksuaali- suuden puuttumista avioliitossa.
Jos ihmiset silti vilpittömästi muuten rakastavat, -
tiedän sukupuolisuhteeseen kyke- nemättömiä hyväksikäytettyjäkin, -
jotka kokevat rakkautta ja ovat vuosikymmeniä eläneet -
avioliitossa melko ja - uskon - ihankin onnellisina.
Kokonaisvaltainen rakkaus, hellyys, lämpö korvaa seksuaalisen puutteen.
En usko, että kukaan on selibaattiin kuollut.
Seksi- ja pornoriippuvuuteen uskon helpomminkin jonkun kuolleen.
Ei minusta siitä fysiologista eikä psyykkistäkään vaara taida olla.
Millaisena terve seksuaalisuus näkyy parisuhteessa avioliitossa?
Arkipäivässä se mielestäni näkyy niin, -
että pienet lapsetkin huomaavat, että katsotaan lämpimästi toisiaan.
Puhutaan kauniisti, suukotellaan, silitetään, halataan.
Sitten ollaan myös seksuaalisessa kanssakäymisessä -
molempien suostumuksella ja tarpeesta.
Se ei ole vain toisen tarpeen tyydyttämistä.
Minulla on myös kristittyjä vaimoja, jotka kokevat avioliiton -
miehensä tarpeiden tyydyttäjänä.
Minusta sen ei tulisi koskaan olla niin.
Siinä pitäisi olla vuorovaikutus myös seksuaalisissa tarpeissa -
ja molemminpuolinen suostumus ja halu aina.
Ei vain niin, että suostun siihen, kun on pakko.
Toisaalta olen antanut meille miehille semmoisia ohjeita useinkin, -
että antakaa ainakin yhden illan viikossa vaimon olla kainalossa.
Silitelkää, puhukaa kauniisti ja antakaa sen nukkua kainaloon.
Älkää mankuko heti seksiä, vaan antakaa hellyyttä ja rakkautta.
Se on minusta ihan tarpeen.
Mies voi kyllä opetella olemaan myös niin, -
että antaa vain hellyyttä, lämpöä ja silittelyä.
Mies on aktiivisempi tässä, ja uskon Jumalan sen näin luoneen.
Luomakunnassakin se toimii näin.
Miehen seksuaalinen aktiivisuus ei ole miehen pahuutta, -
vaan se on luomisjärjestys.
Erotumme eläimistä siinä, -
että tiedostamme ja tunnistamme olemuksemme, -
oikean ja väärän, hyvän ja pahan. Siksi pitää tunnistaa myös se, -
jos vaimo ei halua. Pitää myös hyväksyä se -
ja kysellä ehkä enemmänkin sitä, miksi on vaikeaa tai et halua.
Nämä ovat usein vaikeita asioita ja sitten aika isoja asioita, -
jos näistä voidaan puhua. Avioero tulee usein siitä, -
että riidellään väärinpäin telineessä olevasta vessapaperista -
ja siitä, milloin keitetään aamukahvi ja milloin ei.
Jos kuitenkin näistä voidaan puhua, niin asiat ovat vielä aika hyvin.
Mitä jokainen voi tehdä oman seksuaalisuutensa -
ja seksielämänsä parantamiseksi?
No, siinä voi tietysti tutustua toisen anatomiaan -
ja ottaa tietokirjoista selville, millä voi toista tyydyttää.
Mitä voi tehdä, että tyydyttää toisen hyvin -
ja kysyä toiselta, mitä tämä haluaa.
Ei pidä olla niin menneisyytensä vanki, ettei uskalla tätä kysyä.
Sitten vastavuoroisesti, mitä minä haluan, milloin ja kuinka paljon.
Jossain vanhassa elokuvassa mies lähestyi vaimoaan, -
ja vaimo sanoi ahdistuneena: "Rakkaani, ei nyt ole keskiviikko."
Heillä se oli siis keskiviikkona sovittu, -
ja muina päivinä ei sitten voinut ymmärtää, että miten nyt.
Minusta sekin kuvastaa sitä, että ei ole puhuttu asioista.
Puhumalla ja taas puhumalla paljon asioita selviää.
Jos ei kahdestaan pysty puhumaan, niin siihen joku kolmas.
Menee perhe- tai pariterapiaan tai seksuaaliterapiaan.
Mutta niissäkin on vähän sellaista, -
että terapeutit nykyään mielellään ehdottavat eroa, jos ei viihdy.
Niillä ei ole kristillistä arvomaailmaa, -
jossa kannustetaan vastuuseen ja yhdessä jaksamiseen ja kantamiseen.
Olemme keskustelleet aika syvällisistä teemoista: -
terveestä seksuaalisuudesta ja seksuaalisuuden alueesta yleensä.
Seppo, pyydän sinua siunaamaan katselijoitamme tähän päätteeksi.
Pyhä Jumala, rakas taivaallinen Isä kiitän Sinua siitä, -
että olet luonut meidät seksuaalisiksi, tunteviksi, tietäviksi, -
tiedostaviksi ihmisiksi. Olet antanut omantunnon kertomaan, -
mikä on hyvää ja pahaa, oikein ja väärin.
Opeta meitä rakastamaan, kunnioittamaan toinen toisiamme -
ja rakastamaan kaikin tavoin: hengellisesti, henkisesti, fyysisesti, -
ja ennen kaikkea kunnioittamaan toinen toisiamme.
Jeesuksen nimessä tätä pyydän. Aamen.
Olet juuri katsonut Rikotusta eheäksi -ohjelman.
Mikäli se on koskettanut sinua, voit tukea sarjan tuottamista.
Voit soittaa numeroon tai lahjoittaa ruudussa näkyvälle tilille -
käyttäen viitenumeroa 9920.
Kiitos tuestasi!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare