NÄR LIVET GÖR ONT Seppo Jokinen
Välkommen till programmet!
I dag ska vi tillsammans med terapeuten, pastorn -
och författaren Seppo Jokinen fundera kring vad som är en sund sexualitet.
Välkommen, Seppo Jokinen! - Tack!
Ett barn är en sexuell varelse redan då det föds.
Hur kan man stöda en god sexualfostran av barn och unga?
Först och främst bör man acceptera -
att barnet är en sexuell varelse då det föds -
och å andra sidan förstå -
att det inte än kan ha sexuellt umgänge med någon.
Ingen vuxen eller förälder bör väcka barnets sexualitet -
förrän den vaknar av naturen.
Det är skäl att komma ihåg att det inte är att utnyttja barn t.ex. -
då barnen i 5-7-års åldern vaknar upp till att bli medvetna om att -
inte alla barn är lika, att det finns flickor och pojkar.
De blir intresserade av detta. Och om 7-8-åriga barn tillsammans -
undersöker varandra och leker läkare -
så är det inte onormalt, utan normalt.
Barnen upptäcker sexualiteten och skillnaderna barn emellan.
Men om där är någon äldre, en 10-15 år äldre, person med -
är det alltid fråga om utnyttjande.
Han borde inte vara med i dessa situationer, -
det är fråga om barnens självständiga upptäcktsresa.
Barnen är intresserade och ser inget illa i det -
och förstår inte om de inte blivit lärda så.
Barnet är alltså sexuellt -
men vaknar upp till denna sexualitet först ungefär i puberteten.
Ibland lite tidigare, ibland lite senare.
Då blir man intresserad specifikt av sexualiteten, inte skillnaderna.
Det är en känslig tid, och man borde få förståelse och stöd.
Och å andra sidan en möjlighet -
att inte utsättas för någon sexuell press eller påtryckning.
Vilka är tecknen på en sund sexualitet?
Det att man är intresserad, -
känner både ett sexuellt intresse och sina egna gränser.
Vet vart ingen får komma utan tillåtelse -
och kan försvara sina egna skyddsgränser. Det är sunt.
Om dessa skyddsgränser inte överskridits då man var barn -
så kan man som ung också försvara sig och säga att något inte går för sig.
"Rör inte! Håll dig på avstånd!"
Men om skyddsgränsen och försvars- förmågan krossats då man var barn -
så finner de sexuella förövarna ofta dessa söndrade barn -
och överskrider deras gränser även då de är unga och vuxna.
- I äldre generationer finns det åtminstone fler människor -
som inte hemma talade om sexualitet, -
det var något olämpligt eller åtminstone förbryllande.
Vad säger Bibeln om sexualiteten?
Ja, i Gamla Testamentet finns många slags undervisning. - Ja.
Men jag förstår det som så att Bibeln undervisar att äktenskapet -
är ramen inom vilken sexualiteten levs ut -
och då specifikt ett äktenskap mellan man och kvinna.
Bibeln uppmanar oss att avhålla oss från föräktenskapliga relationer -
även om man sällskapar och är på väg att gifta sig.
Kristen moral har också på sin tid uppmanat och uppmuntrat till detta.
I dag talar man också i kristendomens namn -
för så många olika moraluppfattningar.
Enligt mig kan man dock avgöra vad som är rätt och fel, gott och ont -
utgående från Guds Ord, Bibeln.
I dag passar kanske Nya Testamentets undervisning bättre -
där Jesu återlösning, verklighet och uppståndelse är reella -
alltså apostlarnas och Jesu egna läror.
I grekiskan finns det tre ord för kärlek.
Där finns "agape", som betyder gudomlig kärlek.
Sedan finns det "filos", som betyder mänsklig kärlek.
Och "eros", som betyder sexuell kärlek, det är också en kärleksterm.
Vår kristna tradition har varit lite negativt inställd till erotiken.
De tidiga kristna hade i något skede -
samma lära som var vanlig i antiken, att den är något ont.
Att eros i oss är synd och något ont.
Så lärde inte Jesus.
Han uppmanade dock till trohet i äktenskapet.
Men den kvinna som fallit på det erotiska planet -
och som släpades fram inför Honom i håret -
dömde Han inte, utan förbarmade sig över.
I den situationen bör också vi kristna ha förbarmande med den som fallit.
Jag kommer inte ihåg om kvinnan bekände sitt fall -
men fariseerna bekände å hennes vägnar.
Men Jesus dömde inte utan sade: -
"Inte heller jag dömer dig. Gå, och synda nu inte mer!"
Erotiken är alltså en del av kärleken -
men den är inte ensam kärlek.
I dag är ordet "kärlek" -
reducerat till att gälla endast erotiken.
Medierna förkunnar endast den versionen av kärlek.
Där står om Johannas eller Johans stora kärlek nummer 7 -
som är deras älskling några veckor och sedan dumpas för en ny älskling.
Man låter förstå att ett ombyte av hjärtevänner kan -
jämföras med ett ombyte av kläder.
Där saknas den äkta kärleken, omsorgen -
och ansvaret för den andra personen och relationen.
Det som är, kunde man säga, en tillämpning av agape-kärleken.
Och filos, verbet fileo, är att -
i praktiken tillämpa mänsklig kärlek och gudomlig kärlek.
Dit hör ett ansvar -
och att älska även då man inte skulle ha lust till det.
Man har inte alltid lust och det är inte alltid roligt att älska en annan.
Att tro att en känslomässig förtjusning är kärlek -
tar alltid slut då känslan av förälskelse går över -
och de första motgångarna dyker upp.
Det är ofta då man lämnar varandra.
"Det var inte kärlek!" Men man har inte ens prövat på kärleken!
I ditt arbete har du även mött människor som lider av pornografi.
Porr används idag även i kristna kretsar.
Hur påverkar porren människan?
Man förlorar på sätt och vis den äkta kontakten med en annan människa.
Fantasin får ett stimulus -
alltså föreställningsvärlden matas utifrån med impulser.
Sålunda försöker man få personen att aktiveras sexuellt -
och om möjligt få honom att fastna i dessa stimuli.
Alltså dessa porrprogram, och möjligen också få orgasm -
antingen genom självtillfredsställelse eller utan.
I allmänhet, om man får orgasm i någon situation -
så upplever man ett starkt beroende av den situationen.
Det är mycket svårt att avvänja någon från det, om det är fel, -
det är nästan omöjligt. Detsamma gäller för pornografin -
att man borde kunna fokusera intresset på en levande person -
och kunna uppleva en ömsesidig kärlek med denna person.
Det kommer svårigheter och man måste ta ansvar för -
att man vill älska även då man inte har lust till det och det inte är trevligt -
utan det kommer svårigheter, räkningar, motgångar.
Det är då man behöver kärleken.
Den grundläggande misstron är livets utgångsläge.
Ett av den grundläggande misstrons symtom -
är en oförmåga att binda sig och anknyta.
Där har vi redan två symtom, i det vuxna livet.
Oförmågan att binda sig visar sig i mänskliga relationer -
och parrelationer ofta på två sätt.
Man kanske inte kunnat skapa en enda relation.
Man lider själv av att man inte förmår älska eller ta emot kärlek.
Tröskeln är så hög att man inte vågar.
För andra är det så att relationerna förändras och det dyker upp nya -
men man har inte förmåga att bevara kärleken eller relationen.
I båda fallen är det ofta den grund- läggande misstron som är orsaken -
och sedan också en undvikande eller motsägelsefylld anknytningsrelation -
eller någon annan smärtsam, otrygg anknytningsrelation.
Om allt använder man ändå termer som "kärlek", "älska", "älskare".
Det är ett ganska brett spektrum.
Därför vore det förstås viktigt att definiera vad kärlek är.
I Korintierbrevets 13:e kapitel definieras kärleken.
Men där talas det om det grekiska agape.
Där definieras alltså den gudomliga kärleken.
Det som vi klarar av är filos, fileo, den mänskliga kärleken.
Då kommer vi till den intressanta frågan om ande, själ och kropp.
Det är alltså så att genom den Helige Ande och den ande Gud gett oss -
kan vi få agape-kärleken inom oss, om hjärtat är tillräckligt tomt.
Annars har vi bara den mänskliga kärleken.
Det var intressant då Petrus förnekade Jesus.
På dagen hade han skrutit att även om alla andra förnekar, så inte han.
Och på kvällen förnekade han två gånger.
Jesus och Fadern undervisade honom på så sätt att -
att Jesus senare frågade: -
"[Simon] Älskar du mig mer än de andra?"
Han frågade om han älskade mer än de andra med gudomlig kärlek.
Petrus svarade att han älskade med mänsklig kärlek.
Han vågade inte längre lova att älska med den gudomliga kärleken.
Vårt problem är ofta det att vi lovar det -
även om vi vet att vi inte klarar av det.
Därför är det viktigt att förstå att vi bara kan älska med mänsklig kärlek -
om inte Gud ger oss agape-kärlek.
Det är Hans gåva då Han ger den och det gör Han oftast till ett tomt inre.
Hur kan man uppnå en sund och balanserad sexualitet -
om man varit beroende av sex eller pornografi?
Du sade att där är en tom plats och att Guds kärlek kan börja verka där -
men hur går det egentligen till?
Om det ligger ett övergrepp av något slag i bakgrunden -
eller en våldtäkt i vuxen ålder -
och en okränkbar självbestämmande- rätt har överskridits brutalt -
så börjar jag i terapin alltid med att reda ut de känslor som uppstått.
Alla känslor är tillåtna.
Man behöver inte hyckla eller tala vackert om förövaren -
då man talar om de känslor man upplevde då.
Efter det ber jag -
och försöker få personen att förlåta förövaren.
Här finns ett stort "men".
Vanligen förstår en troende kristen hur viktig förlåtelsen är.
Ändå har hon stora svårigheter att förstå att hon bör förlåta den som -
förstört hennes liv totalt då hon var barn eller ung.
Då berättar jag att som troende kristna kan vi fatta ett beslut.
Då du beslutar att förlåta, -
så även om känslorna måste bearbetas i fem år till -
så tas beslutet genast emot i himlen som en vilja och en gärning.
Då har du redan förlåtit.
Sedan har du tid nog att bearbeta känslorna.
Då känslorna är bearbetade börjar vi bygga upp en sund försvarsförmåga.
Dit hör ofta att jag ber att Gud ska återge personen den värdighet -
som förövaren berövat henne genom sexualbrottet -
eller genom överskridandet av gränser.
Och Gud ger och återger den värdigheten -
och samtidigt förmågan att försvara sig själv.
I mitt jobb tar vi alltså en etapp i taget.
Då Gud ger förmågan att försvara sig själv så tränar vi upp den.
I det skedet upplever en del att det går lite överstyr, till och med.
De är rentav lite för stränga mot dem som överskrider gränsen -
även om det gäller vänner eller andra som har en vana att komma för nära.
Jag brukar säga att de bara ska låta gå, de hittar nog en jämvikt -
då de först lärt sig att säga nej. Det är det det är fråga om.
Och samma terapi fungerar för pornografiberoende?
Ja. Och där är renhet det viktiga ordet, som vid sexuella övergrepp.
Under min handledning strävar vi efter rena dagar i porrberoendet.
Där gäller ganska långt samma botemedel som för andra missbruk.
Man bör på alla sätt försöka stå emot att ge efter en första gång.
Man måste be att Gud ger vishet och kraft att avböja -
den första drinken, den första sprutan, eller det första pillret -
öppnandet av den första webbsidan för porrmissbrukare -
alltså att omsätta missbruket i praktiken.
Alkoholisten tackar för en nykter dag.
Jag ber var morgon att Jesus ska ge mig en nykter dag -
och tackar varje kväll för den.
Porrmissbrukaren ber om en ren dag och tackar för den.
Detsamma gäller många andra missbrukare.
Jag har tyvärr inte fått jobba med sexuella utnyttjare -
annat än vid familjeträffar så jag kan inte säga någonting alls om dem.
Partnernas tidigare sexuella erfaren- heter kan avspeglas i förhållandet.
Kan man på något sätt nollställa sin egen sexuella historia?
Historien påverkar säkert såväl anden som själen och kroppen.
Den påverkar personligheten på ett övergripande sätt, även hos troende.
I anden nollställer man den -
genom att bekänna sina synder inför Gud och be om förlåtelse för dem.
Om de är på det sexuella området bör man inför Gud bekänna -
vilka synder det gäller och vem man begått dem med.
Man ber om förlåtelse och om att få nåden -
att aldrig mer behöva göra denna synd någonstans eller med någon.
Så nollar man andens område.
Det psykiska området kan vara svårt skadat -
och t.o.m. kroppens känsloområde.
Dem går man igenom i terapin.
Det är viktigt att komma ihåg att det existerar ande, själ och kropp.
En troende människas ande är vanligen ren -
eftersom den är en del av Gud som Han lagt ner i oss.
Själen däremot kan vara mycket sönder -
och sjuk redan hos en tjugoåring.
Och i kroppen kan man ha vilka sjukdomar som helst.
Vi föds redan genetiskt ganska handikappade.
Under årtusendena har arvsmassan blivit mottaglig för allt möjligt.
Ofta kan psyket och fysiken vara mycket krasslig -
men den ande som Gud gett kan och borde vara frisk.
Den påverkar man genom synda- bekännelse, omvändelse, ävlan -
och bön. Psyket behandlas genom metoder som passar det.
Ibland kan Gud hela oss helt och hållet genom ett under -
men inte alls alltid och då måste vi försöka använda -
andra metoder, alltså även samtal med medmänniskor.
Terapeuternas skrå infördes först för lite över 50 år sedan.
De behövdes inte tidigare, då man tog sig an saker inom familj och släkt.
Man tog i tu med det så mycket som behövdes.
I dag är det ganska bra att det finns terapeuter.
De är nämligen emotionellt och erfarenhetsmässigt opartiska.
De har inte varit delaktiga i klientens erfarenheter -
och de kan förhålla sig som en utom- stående till den upplevelsevärlden.
De kan bedöma utifrån vilka känslor som är äkta och berättigade -
och vad som är en reaktion på någon tidigare händelse -
alltså en posttraumatisk emotionell reaktion.
Då kan man på något sätt balansera händelsen.
På vilket sätt påverkar sexuell återhållsamhet en människa psykiskt?
Du talade redan tidigare i programmet om avhållsamhet.
Vad har det för betydelse t.ex. för parförhållandet -
att man kan lägga band på sin egen sexualitet?
Enligt Paulus sker det i parförhållandet -
genom gemensam överenskommelse.
Han låter tydligt förstå -
att hustruns kropp är mannens och tvärtom.
Man beslutar inte ensidigt att avhålla sig -
utan bör diskutera det med sin äkta hälft.
Men i vissa sjukdomsfall t.ex. -
kan det helt enkelt vara omöjligt med samlag.
Jag känner till många -
familjer, par, där det helt enkelt inte går.
Men om där finns annan kärlek så ersätter den ofta bristen på sex.
Jag förringar inte alls bristen på ett sexuellt förhållande inom äktenskapet.
Men om man i övrigt uppriktigt älskar -
så känner jag sådana offer för övergrepp som inte kan ha samlag -
som upplever kärlek och som har varit gifta i årtionden -
och lever ganska lyckliga, riktigt lyckliga tror jag.
En övergripande kärlek, ömhet, värme ersätter bristen på sexuellt umgänge.
Jag tror ingen har dött av att leva i celibat.
Däremot tror jag man dör lättare av beroendet av sex och porr.
Det torde inte föreligga någon fysiologisk eller psykiska fara.
Hur tar sig en sund sexualitet uttryck i parförhållande och äktenskap?
Jag tycker den märks i vardagen -
så att även små barn uppfattar att man ser på varandra med värme.
Man talar vänligt till varandra, kysses, smeks och kramas.
Så har man även samlag med bådas samtycke och enligt bådas behov.
Inte endast för att tillfredsställa den ena partens behov.
Hos mig har även gått kristna fruar som upplevt att äktenskapet -
bara är till för att tillgodose mannens behov.
Jag anser att det aldrig borde vara så.
Där borde finnas ett samspel, även då det gäller sexuella behov -
och bådas samtycke och lust, alltid.
Man går inte bara med på det för att man är tvungen.
Å andra sidan har jag ofta gett oss män ett sådant råd -
att åtminstone en gång i veckan låta hustrun bara ligga vid sin sida.
Smek henne, tala vackert till henne och låt henne somna vid din sida.
Börja inte genast tjata om sex, ge henne ömhet och kärlek.
Det är nödvändigt.
En man kan lära sig att bara vara och -
och ge bara ömhet, värme och smekningar.
Mannen är dock aktivare på den här fronten -
och jag tror Gud skapade det så. Det fungerar så också i Skapelsen.
Det är inte av ondska som mannen är sexuellt aktiv, -
det är skapelseordningen.
Men det som skiljer oss från djuren -
är att vi är medvetna om och inser vad vårt väsen är och -
vad som är rätt och fel, gott och ont. Då måste vi också inse -
om hustrun inte vill. Då måste man acceptera det -
och hellre fråga henne varför hon har det svårt eller inte vill.
Men dessa frågor är ofta svåra -
och det är ganska stort om man kan tala om dem.
Skilsmässa orsakas ofta av att toapappersrullen är felvänd -
och man börjar gräla om det, eller om vem som ska koka morgonkaffet.
Men om man pratar om dessa frågor så är allting fortfarande ganska bra.
Vad kan man själv göra för att ut- veckla sin sexualitet och sitt sexliv?
Man kan ju bekanta sig med den andras anatomi -
och läsa fackböcker om hur man kan tillfredsställa den andra.
Vad man kan göra för att tillfredsställa den andra väl -
och självklart fråga den andra vad den vill.
Man får inte sitta så fast i sitt förflutna att man inte vågar fråga.
Och på motsvarande sätt berätta vad jag vill ha, när och hur ofta.
I en gammal film närmar sig mannen sin hustru -
och hon säger ängsligt: "Älskling, det är inte onsdag i dag!"
De hade alltså kommit överens om onsdag -
och hon kunde inte förstå varför man skulle göra det nu.
Det säger mig att man inte talat om saken.
Genom att tala, tala och tala löser sig mycket.
Om man inte kan samtala på tu man hand så tar man hjälp av någon tredje.
Man kan gå till en familje- par- eller sexualterapeut.
Men i fråga om dem är det ofta så -
att de i dag lätt säger att om man inte trivs ihop så ska man skiljas.
De har inte de kristna värderingarna -
där man uppmuntrar till ansvar och till att orka och bära det tillsammans.
I dag har vi samtalat om ganska djupa frågor: -
en sund sexualitet och om sexualitet i allmänhet.
Seppo, kan du välsigna våra tittare här till slut?
Helige Gud, kära himmelske Far, jag tackar dig för att -
att Du skapat oss till sexuella, kännande, medvetna människor.
Du har gett oss samvetet för att berätta för oss -
om vad som är gott och ont, rätt och fel.
Lär oss att älska och respektera varandra -
och att älska på alla sätt: andligt, psykiskt och fysiskt -
och framför allt att respektera varandra.
I Jesu namn ber jag om detta. Amen.
Om du vill stöda HimlenTV7 kan du i Sverige swisha till 123 677 9300
I Finland: Ring 0600 10070 (10,01 EUR och lna)
Lyssna till hela meddelandet så blir donationen gjord.
Tack för ditt stöd!
Översättning: Himlen TV7