Me palume Kristuse asemel,
laske end lepitada Jumalaga.
Meele uuendamine
Läbimurre
Uussünd
Muutus
Kultuurimuutus
Arusaamine
Loovus
RENESSANSS
Meil, usklikel, on lepitusamet.
Mida see tähendab?
Ütlesin sissejuhatuses ühe lause,
mille loen nüüd kontekstis.
2 Korintlastele 5:17
"Kui keegi on Kristuses, siis ta on uus loodu,
vana on möödunud, vaata, uus on sündinud.
See kõik on Jumalast,
kes meid on enesega Kristuse läbi lepitanud
ja andnud meile lepitusameti;
kuna see oli Jumal, kes Kristuses lepitas maailma enesega
ega arvestanud neile nende üleastumisi
ning on pannud meisse lepitussõna.
Meie oleme nüüd Kristuse käskjalad,
otsekui Jumal ise julgustaks meie kaudu.
Me palume Kristuse asemel:
Andke endid lepitada Jumalaga!
Ta on teinud patuks meie asemel selle,
kes patust midagi ei teadnud,
et meie saaksime Jumala õiguseks tema sees."
See on tõesti vägev!
Siin öeldakse lihtsal viisil,
et Jumal on maailma endaga lepitanud.
See on toimunud.
See on tõelisus.
Kuid asi on selles, et kõik inimesed veel ei tea seda.
Meie ülesanne on maailmale rääkida,
et nad on juba andeks saanud.
Siin öeldakse,
et Jumal ei arvanud neile nende üleastumisi süüks.
See on Uue Testamendi puhul tähtis.
Jeesus võttis enda peale kogu maailma patuvõla.
Jeesus ei karda pattu.
Püha Jumal laskus au seest patu keskele,
pimeduse ja patu keskele.
Ta puutus kokku patuste vanematega,
patuse külakogukonnaga,
patuse ühiskonnaga,
kus olid patused valitsejad.
Mis on patt?
Patt on olemuselt see,
et elame Jumalast lahus ja käime omi teid.
Patu olemus on see,
et me ei tunne oma vaimuga Jumalat.
Piibel ütleb, et inimese vaim on Jumala lamp.
Piibel ütleb ka seda,
et Tema valguses me näeme valgust.
Inimene ilma Jumalata
ei tea, et ta vajab Jumalat.
Ta on patune, eraldatud Jumalast.
Kuid Jumal ei arvestagi seda pattu,
kuna see aeti korda risti peal.
Nüüd kuulutatakse seda,
et ühendus on loodud.
Me julgustame - lepitage end.
Võtke vastu see and.
Võtke vastu see armastus,
pääste.
Üks põhjusi, miks hakkasin kord misjonäriks,
oli see, et tundsin,
et Soomes on aastasadu kuulutatud evangeeliumi.
Kuid samas on maid, kus sellest pole kuuldudki.
Mõtlesin, et miks peaksin aastast aastasse
rääkima samadele inimestele sama evangeeliumit,
kui nad kas usuvad või mitte,
samas, kui maailmas on inimesi, kes seda kunagi ei kuule.
Nii elasingi perega 14 aastat Taiwanis.
Sest minu meelest on ka neil õigus kuulda evangeeliumit.
Üle maailma on kõigil õigus kuulda evangeeliumit.
Nii et me peame reageerima sellele olukorrale.
Ütlesid nii toredasti, et palume neid Kristuse poolt.
Meil on Jeesuse süda,
Tema kaastunne, mis ütleb: "Ma olen siin!
Tulge Isa juurde! Tulge koju!"
Jumal tahab, et ka meil oleks samasugune süda
ja me oleks Jeesuse saadikud.
See sama süda tuksub ka meis, pakkudes seda sama kätt.
Samas mõtlen, et kuigi Soomes on palju kuulutatud,
siis kuidas seda on kuulutatud?
Ja kas meil on olnud lepitusamet või süüdistusamet?
Kas me ütleme:
"Ma võtan su vastu, kui nõustud minu reeglitega,
lõikad ilusa soengu ja paned pika seeliku selga.
Ainult siis räägime edasi."
Nüüd jõuamegi sellise teemani,
et tuleb rääkida Moosese seadusest
ja uuest lepingust.
Räägime vanast ja uuest lepingust.
Mõni mõtleb traditsiooniliselt ja luteri kirikust on pärit see,
et kõigepealt tuleb panna inimesed käsu alla,
muutes nad patutundlikuks
ja alles pärast seda kuulutada evangeeliumit.
Käsk ja evangeelium.
Kuid siin on üks konks.
Jeesus täitis 2000 aastat tagasi kõik käsud,
kustutades meievastased otsused.
Inimesed, kes nüüd ütlevad:
"Oodake, kas siis käsku ei peagi kuulutama?"
Siis just nii, sest Jeesus on enamat kui käsk.
Püha Vaimu töö on midagi enamat kui käsk.
Seda ütleb Roomlastele 8 ptk.
Loen sealt 1. salmist.
"Nii ei ole nüüd enam mingit hukkamõistu neile,
kes on Kristuses Jeesuses.
Sest elu Vaimu seadus Kristuses Jeesuses
on vabastanud su patu ja surma seadusest."
Vaata, siin on patu ja surma seadus.
"Sest seda, milleks Seadus oli võimetu,
kuna see oli jõuetu inimloomuse tõttu,
on teinud Jumal, kes mõistis patu inimeses surma,
läkitades oma Poja patuse loomuse sarnasuses ja patu pärast,
et Seaduse nõuded oleksid täidetud meis,
kes me ei käi oma loomuse, vaid Vaimu järgi."
Kogu Jumala Sõna eksisteerib põhjusega.
Seda ei saa kõrvale heita.
Asi on selles, et kui Püha Vaim tuleb,
siis Tema on midagi enamat kui kivisse raiutud sõnad.
Sellest räägib ka teine tekst.
2 Korintlastele 3.
Siin öeldakse selgemalt.
"Kui surma amet, mis kirjatähtedega oli uuristatud kividesse,
esines nii suures aus,
et Iisraeli lapsed ei suutnud vaadata Moosese palgesse
ta palge hiilguse pärast mis ometi oli kaduv,
kuidas ei peaks palju rohkem Vaimu amet olema au sees?
Sest kui hukkamõistmise ametil oli au,
siis on õiguse amet veel palju suurem au poolest.
Sest too, mis oli enne au sees,
ei olegi enam niisugusel määral au sees
selle üliväga suure au pärast."
Ma ei loe tervet teksti,
kuid ma soovitan vaatajatel võtta Piibel
ja lugeda terve kontekst läbi.
Püha Vaim on Jeesuse sõnul tulnud maailma,
selleks, et näidata pattu,
kuna maailm ei usu Jeesusesse.
Patu ilmutamine on see,
et inimene saab aru, et ta vajab Päästjat,
et ta ta ei pääse ja et ta on patune.
Loomulikult on kogu Jumala Sõna
sellesse tervenisti haaratud.
Kuid patutunnetuse tekitab teistmoodi mehhanism.
Seadus ei tekita patutunnetust.
Püha Vaim teeb seda.
Selles on suur vahe.
Seda näitab Püha Vaim.
Meil on Peetrusest ja Jeesusest üks näide.
Jeesus ütles, et lähme kalale.
Peetrus ei saanud mitte midagi.
Kui ta seda sai, mõistis ta, kes on Jeesus.
Jumala headus pani teda põlvitama
ja ta ütles: "Olen patune, mine ära!"
Jeesus ütles talle, et temast saab inimeste püüdja.
Siin on kogu aeg tegu Püha Vaimuga.
Peetrus teadis seadust.
Aga ta ei põlvitanud Jeesuse ette, öeldes, et on patune.
Aga ta koges Jumala headust ja see viis ta meeleparanduseni.
Seal kohal valgustas Püha Vaim Peetruse südant.
Siis ta tunnistas oma pattu.
Ta süda paljastus ja Jeesus ütles kohe :
"Ära karda! Ma teen sinust inimestepüüdja."
See kaasneb Püha Vaimuga.
Kui me kuulutame seadust, siis kuulutame ka lootusetust.
Kui kuulutame Kristust, siis kuulutame ka lootust.
Selle komplektiga tuleb patutunnetus.
Kui me elame siin maailmas,
siis mõned asjad hakkavad meid kurnama.
Kõik kurjus, mis siin on,
kogu jumalatus ümberringi - see võib meid vaevata.
Võib juhtuda, et me tähelepanu läheb ainult halvale
ja me mõtleme, et kui nad ainult nii ei teeks,
kui nad ei seksiks kõigiga,
kui nad ainult käituksid õigesti,
siis oleks kõik parem.
Me vaatame neid tegusid.
Inimest vaadates mõtleme, et miks ta seda teeb, elagu õigesti.
Kuid kui Jumal näeb inimest, siis Tema südames on ühendus.
Lepitusamet on see,
et siin on Isa ja seal kadunud poeg-tütar.
"Ka tohib sind Isale tutvustada?"
Võib-olla su naabri abikaasa või laps suri ära -
mida me saame pakkuda?
Meil on vastus: "Ma tunnen Isa, kes tahab sind lohutada,
meie Isa armastab sind."
Kui mõni nooruk hävitab end,
siis võime jagada täiuslikust armastusest,
kus ta on kaitstud.
Ma usun, et see on lepitusameti tähendus me jaoks.
Me saame öelda:
"Tahan tutvustada sulle Isa, sest sa oled Ta kadunud poeg-tütar."
Ehk siis küsimus pole reeglites, vaid suhtes.
See algne põhjus, miks Iisraeli rahvale seadus anti,
oli selles, et kuigi Iisraeli rahvast kutsuti ka sinna, kuhu Moosestki -
mäele, Jumala ligiolusse -,
siis iisraellased ütlesid ei,
arvates, et nad surevad seal.
"Kuid sina, Mooses, mine ja küsi meie jaoks reeglid."
Ja nad said, mida palusid - seadusetahvlid.
See polnud Jumala peamine tahe meie suhtes.
Mitmed tahavad veel tänapäevalgi elada seaduse järgi.
Kuid Jumal tahab olla meiega suhtes,
mis muudab meid aust ausse
Tema sarnaseks.
Me elame miskipärast patukeskset elu
ja räägime sellest hävingust, mida see inimesele kaasa toob.
Kuid me peaksime elama lepituskeskset elu.
Johannese 1. ptk's öeldakse:
"Sõna sai lihaks ja elas meie keskel,
ja me nägime tema au kui Isast ainusündinud Poja au,
täis armu ja tõde."
Armu ja tõde saab tõlkida ka
armulikkuseks ja tõelisuseks.
Taeva tõelisus ei ole patukesksuse levitamine,
vaid armu, Jumala headuse teadvustamine ja vastuvõtmine.
Me peame õppima elama lepituskeskset elu.
Lepituses olev arm kasvatab meid,
nii et me hülgame jumalakartmatuse ja ilmalikud himud.
Seda ütleb Tiitus.
Mõelge, kui katkised on inimesed.
Rääkisime varem, et Jeesus on katkiste ja rõhutute kuningas.
Tema parandab ja teeb vabaks.
Sellisele kuningale tuleb tutvustada katkist maailma.
Ainult Isa juures on täiuslik armastus.
Mõnikord tundub, et inimeste ja Jumala vahel on see,
mida oleme näinud ja kes on Jumal.
Kogu seadus ja see seisab nende vahel.
Kuid kes ei tahaks joosta täiusliku armastuse rüppe?
Kes ei tahaks tunda Teda, kes on elu?
Ta on lootus ja tulevik.
Seda vajab katkine maailm ja see on meie ülesanne.
Jumal on selle töö meile andnud.
Milline on me tunnistus Jumalast sellele maailmale?
Me peame vaatama, mida me õpetame.
Kas esindame headust ja armastust või kohtumõistmist ja viha?
Me esindame Jeesust, mitte Moosest.
Asi on selles, et Mooses pole vale,
aga Jeesuses on kõik, mida me vajame.
Tänapäevalgi on Vana Testament kate nende silme ees,
kes elavad seaduse järgi.
Nad ei näe siis suhet Jumalaga.
Nad ei koge Jumala armastust.
Jeesuse abiga aga see kate eemaldatakse.
See kate on seadus.
Kui kate võetakse ära, siis saame olla suhtes.
Õigsuse amet, Vaimu amet, lepitusamet,
elu vaimu seadus - need on kõik samad asjad.
Siin öeldakse nii:
"Veel tänapäevalgi, kui Moosest loetakse,
on kate nende südame peal;
aga kui nende süda pöördub Issanda poole,
siis kate võetakse ära.
Sest Issand on Vaim,
ja kus on Issanda Vaim, seal on vabadus!
Aga me kõik, kes katmatu palgega vaatleme Issanda auhiilgust
otsekui peeglis,
muutume samasuguseks kujuks aust ausse nagu Issanda Vaimust."
Meie aeg on otsas.
Tänane jutt oli vägagi kokkupakitud tekst,
mistõttu vaata me saadet arhiivist veel uuesti.
Uuri vaimus seda, kuidas Püha Vaim tegutseb
ja milline vahe on uue ja vana lepingu vahel,
kuna meil on lepitusamet
ja me peame tegutsema selles vaimus,
mitte vana lepingu järgi.
Me ei pea kuulutama Moosese seadust, vaid Jeesust.
Jeesus ütles variseridele,
et nad loodavad Moosesele.
Aga meie loodame Jeesusele.
Soovides toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (7 eur). Aitäh!
Aga meie ütleme nüüd nägemist!
Tõlge: Külli Kuusk