Mõni usklik võib mõelda,
et Jumala häält kuulevad selgelt vaid prohvetid või taolised isikud.
Kuidas sellega tegelikult on?
Sellest saates räägimegi.
Meele uuendamine
Läbimurre
Uussünd
Muutus
Kultuurimuutus
Arusaamine
Loovus
RENESSANSS
Tore, et koguduse keskel on prohveteid ja taolisi isikuid.
Kuid kas nemad peavad meie eest Jumalalt kuulma?
Või saame me ise kuulata Jumalat oma argiasjades?
Mul on selline kogemus,
et ühel eriti raskel eluperioodil mõtlesin,
et äkki Jumal räägib kellegi kaudu?
Et keegi ütleb teenistusel: "Lapsukene, Jumal ütleb nii..."
Kuid selles vallas valitses täielik vaikus
ja tundus, et Jumal tahtis minuga otse rääkida.
Seda oli isegi lohutav kogeda, et Isa tahtis minuga otse suhelda.
See aga tõi ka kindluse,
et millest iganes ma ka läbi lähen - Isa ise räägib minuga.
See on muidugi tore ja kinnitav, kui keegi prohveteerib,
kuid see peaks kinnitama seda, mis meil on juba südames.
Mis mõtteid teil on?
Mulle meenus kohe see vaimne keelepruuk:
"Lapsukene, nii ütleb Issand" ja siis tuleb prohveteering.
Inimesed kikitavad kohe kõrvu, sest Issand ju räägib midagi.
Sellest on tehtud kuidagi kui ülipidulik ja ülivaimne suhtlusviis,
mida paljastab ka meie keelekasutus.
Kuid Jumal võib rääkida meiega ka väga argisel moel ja argisõnadega.
Prohveteerimine on mõnes piiblitõlkes pandud kirja kui ennustamine.
Selline tulevaste asjade teadmine Jumala Vaimu kaudu
on loomulikult prohvetlus.
Aga Jumala Sõna ise on juba prohvetlik ilmutus,
mis tähendab seda,
et kõik Jumala Sõnasse kirjapandu on midagi sellist,
mis on juba tõeks saanud -
seal on varem räägitud asjad,
või siis tegelikkus,
mis on täna jõustunud,
kuid me võime mõjutada selle ilmnemist.
Näiteks ütleb Piibel,
et kui keegi on Kristuses, siis ta on uus loodu,
kõik vana on möödunud.
Sellest vaatepunktist jõuame me arusaamisele,
et me oleme uued loodud, kui me pöördume usku.
Ehk siis Piibel räägib meist juba otsekui ette.
Piibel rääkis juba varem, et tekib inimhulk,
kes saavad olema uued loodud Kristuses.
Piibel rääkis sellest enne veel, kui see sündis.
Me oleme selle prohveteeringu tõekssaamine.
Meie oleme need uued loodud.
Hulk inimesi veel ei ole uued loodud.
Nad peavad pöörduma ja sündima ülevalt.
Samamoodi on Piibel prohvetlik sõna ka nende tulevikust.
Me näeme, et Jumal ei ole seotud aja ja kohaga.
Ainuüksi meie oleme siin ajajoonel.
Kuid me võime sulguda Jumala tõelisusse,
kus Jumal tegutseb meie keskel
ja teab kõike.
Ta teab juba varem, mis sündima hakkab.
Samas pole see mingi jutt saatusest,
vaid me teeme ise oma valikuid.
Me võime valida,
kuidas võtame vastu Jumala, Tema sõna ja tegutseme selle järgi.
Minu jaoks isiklikult on argipäeva prohvetlus see,
et me oleme kuulekad Jumalale
ja püüame kuulata, kuidas Jumal meid juhatab.
Me kuuletume Jumala Sõnale,
mis on prohvetlik sõna
ja mida me saame teistele prohveteerida.
Minu meelest käib prohvetluse alla ka vaimuandides tegutsemine.
Ilmutused, Jumala antud unenäod.
Selle alla kuuluvad tarkuse- ja ilmutuse sõnad.
See ehitab üles, lohutab, õhutab.
See, et me oleme prohvetlikud, tähendab minu jaoks seda,
ilma et ma seda liialt analüüsiksin,
et ma tegutsen nii nagu ma kogen,
et Püha Vaim juhib mind rääkima või tegutsema.
Ja kui see toimub Püha Vaimu juhtimisel,
siis olgu selleks siis tarkusesõna või mingi lohutus või õhutus -
siis see on minu kaudu toimiv prohvetlus
ja sel on omad tagajärjed.
Piibel on Pühast Vaimust inspireeritud prohveteering.
Kui meie prohveteerime ehk kuulutame Jumala Sõna,
siis Piibel ütleb, et see on poolik.
Piibel ise ei ole poolik,
aga see, kuidas me seda tõlgendame, räägime ja prohveteerime,
sinna tuleb inimlikkus sisse.
Teadmisesõna puhul, mida ma ise aegajalt kasutan,
riskin ma alati sellega, et kas läheb täppi või ei.
Enamjaolt läheb täppi, kuid mõnikord juhtub,
et kellelgi pole seda, mida ma teadmisesõnana edastan.
Nii et sel juhul oli tegu mu enda fantaasiaga.
Me riskime sellega.
Prohveteerimine pole midagi sellist, mida me saaksime lihvida kui andi.
See pole argipäevaoskus, milles saame väga osavaks,
nii et saame seda kogu aeg teha.
Kõige keskmes on siiski süda.
Kui meil oleks kõik teadmised ja me oskaks prohveteerida,
aga kui meil poleks armastust, siis me ei olegi keegi.
Kõiges on tähtsaim Jumala süda.
Kui saame argipäevas oma naabrinaise jaoks sõna,
et kuigi on raske, siis Jumal ütleb, et kõik saab korda.
Kui meil on Jumala süda ja armastus ja kui kõik ei lähegi alati päris täppi,
siis oluline on, et inimene tunneb, et teda armastatakse
ja temast hoolitakse.
Et see ei ole mingi and, mida me vaid kasutame,
olles väga toredad ja uhked.
Prohveteerimises on küsimus
Jumala südame paljastamises inimestele.
Selles on küsimus.
Kui nüüd mõelda tehniliselt, et kuidas teadmisesõna toimib,
siis rääkisin kord ühele isikule Jeesusest
ja ta hakkas nutma.
Ta imestas, et miks ta nutab, aga mina teadsin.
Sain talle teadmisesõna: "Sa nutad, sest sa pöördud usku."
Kuu aega läks mööda
ja ta helistas ning ütles, et ta saigi usklikuks.
Paar korda on nii ka teiste inimestega olnud.
Tugev tunne, et temast saab usklik.
Jumaliku ilmutuse kaudu tulev Jumala sõna.
See on Vaimu tunnistus.
Piibel ütleb ka seda,
et Jeesuse tunnistus on prohvetliku kuulutamise vaim.
Tahan esile tuua seda,
et prohveteerimises räägib Jumal, Ta on kohal.
Ta ilmutab asju, mida me inimlikult ei tea.
Ta näitab nähtamatut vaimumaailma meie südame silmadele.
See on vaimne mõistmine ja selles tegutsemine
ning seal võib eksida.
Kuid kõige tähtsam on siiski see,
et paljastame inimestele Jumala südant.
Me ei saa rõhutamata jätta Jumala armastuse osa.
Piiblis on ju otse öeldud:
"Kui mul oleks prohveteerimise and, aga mul poleks armastust,
siis ma olen mittekeegi."
Prohvet kuulutab teistele Jumala armastust.
Kui prohvet peab noomima, üles ehitama või õhutama,
siis kõige selle taustal on Jumala Isa süda.
Seda peab järgima.
Sest võib tekkida ka selline oht, et keegi mängib prohvetit.
"Mul on vägev sõnum ja ma olen teistest üle.
Tulistan muudkui: "Nõnda ütleb Issand.""
Selles on näha rangust.
See on oluline selleks, et teha vahet.
Efeslaste kiri räägib ametitest:
apostel, prohvet, evangelist, õpetaja ja karjane.
Prohvetiamet on and.
See inimene on and kogudusele.
Tal on kutsumine.
Selle juurde kuulub autoriteet ja koguduse suunamine.
Ta võib olla kogudusele rohkem kui suuna näitaja.
Prohvet võib kuulutada Jumala Sõna, nii et inimesed pöörduksid -
mis on samas me kõigi ülesanne.
Prohveteerimine on aga midagi muud ja igaüks võib seda teha.
Kui Püha Vaim on kohal, siis sa võid prohveteerida,
isegi, et sa pole prohvet.
Sa võid teha prohvetlikke tegusid.
Üks konkreetne tunnistus.
Mina pöördusin selle mõjul -
see oli üks asi minu pöördumise teekonnal.
Läksin rongijaamast läbi
ja märkasin seal üht raamatut.
Raamatu peal oli kirjas "Tõde".
Kogesin, et peaksin ümber pöörama ja selle juurde tagasi minema.
Ma tegin seda ja nägin, et see on vaimulik raamat.
Võtsin selle raamatu kaasa.
Seal oli lill ka ja ma võtsin mõlemad kaasa.
Kaenlas lill ja käes raamat.
Lugesin seda metroos.
Lugedes tõusid esile vaimsed asjad.
Tuli meelde lapsepõlvekogemus Jeesusest.
Kogesin, et Jeesus kutsus mind ennast järgima.
15 aastat hiljem kohtusin ühe naisega, kes teadis mu lugu.
Ta ütles mulle, et tema oligi see,
keda Jumal õhutas viima lille ja raamatut raudteejaama.
Ta jättis sinna veel sedeli: "Lill on täna kastetud."
Kui ma poleks seda sedelit näinud, poleks ma seda lille võtnud.
Mäletan, kuidas sain aru,
et keegi jättis selle sinna, et keegi hoolitseks selle eest
ja ma võtsin selle vastu.
See mõjutas suuresti mu pöördumist usku.
Püha Vaim hakkas kohe minuga rääkima.
Tore on vaadata seda kui prohvetlikku tegu,
kui usutegu ja kuulekuse tegu.
Fantastiline asi.
Jätad tipptunnil raudteejaama potilille ja raamatu
ja õige inimene saab selle kätte.
See on argipäeva prohvetlus.
On olemas prohvetlikud sõnad ja prohvetlikud teod.
Paulus ütleb,
et taotlege prohvetlikku andi, ükskõik mil moel;
taotlege, sest see on meile tähtis.
Tore on see, et see on kõigi jaoks, kuna Isa räägib kõigiga.
Mõelge, kui peres isa otsustab, et räägib ainult vanima lapsega.
"Ma ei jaksa noorematega rääkida, kuna otsustasin rääkida vaid ühega."
See oleks ebaõiglane, kui Isa ei räägiks kõigiga.
Aga Isa räägib kõigiga ja igaühele on see isemoodi:
ühele öeldakse midagi koguduses,
teisele viiakse lill raudteejaama,
kolmas läheb ja aitab naabrit.
See on igaühe jaoks erinev.
Kindel on aga see, et Isa tahab rääkida igaühega.
Küll meile, aga meie kaudu ka teistele.
Meie ülesanne on vahendada Jumala südant teistele inimestele.
Sa lugesid Korintlaste kirjast armastusest.
Prohveteerimine pole mingi tehniline sooritus,
vaid Jumala südame vahendamine.
Mida paremini tunneme Jumala südant,
seda paremini sõnum välja tuleb.
Kui on isa, kes karistab last,
siis ta võib ju tegelikult õigesti rääkida...
Me võime rääkida paljusid õigeid asju,
kuid kui seda ei tehta õige meelsusega ja armastuses,
siis kas see ikka on Jumala arvates õige?
Jumal on alati ühtsuse, armastuse, taastamise ja lepituse poolt.
See on prohvetlik hoiak.
Sõnad, teod ja hoiakud võivad olla prohvetlikud.
Ma olen osalenud prohvetlikus palves.
Palves kuulutatakse, mida Jumal on sulle andnud;
mis on su südames peidus - see aare tuuakse välja.
Kuulutatakse, et las see tulla välja.
Kasuta seda, mida Jumal on sulle andnud;
nähes prohvetlikult seda head, mida Jumal on sinus juba teinud .
Kõik vaimulik tegevus -
jutlustamine, rääkimine,
kui vestlen kellegagi rääkides Jeesusest,
siis ma arvan, et tegutsen prohvetlikult.
Ma tavaliselt enne kõnelemist ei harjuta,
vaid mu mälust tuleb see, mida olen lugenud
ja mida olen teekonnal õppinud.
Püha Vaim tuletab mulle neid asju meelde.
Kui ma need välja ütlen, siis mõnda see kohe puudutab.
Me peame õppima selles voolama.
Oma mõtteid pole vaja liigselt analüüsida.
See takistab südamest tõusvat prohvetlikkust.
Kui ma lähen kuhugi jutlustama, siis valmis jutlus võib mul ju olla,
kuid see läheb raisku,
kuna saan teise sõnumi selles paigas ja neile inimestele.
Jutlustamine on selles mõttes prohvetlik.
Meis on Püha Vaim ja Ta tahab meie kaudu rääkida.
Tema on prohvetluse taga.
Prohvetlusest voolab Jumala elu ja armastus.
Meie aeg hakkab lõppema, nii et aitäh, et olid meiega.
Soovides toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (7 eur).
Kuid nüüd ütleme teile nägemiseni!
Tõlge: Külli Kuusk