Tuleb rääkida sellest, millest on vaikitud.
Nii ütles vangla pastor-terapeut Markku Ylimäyry.
Täna räägime läbipaistvusest.
Meele uuendamine
Läbimurre
Uussünd
Muutus
Kultuurimuutus
Arusaamine
Loovus
RENESSANSS
Saladus võib haigeks teha.
Häbi teeb haigeks.
See vangistab inimesed tegema selle tahet.
Asjad, mida me kanname enda sees,
millest me ei julge rääkida,
mida me ei julge jagada.
Vähemasti mitte suurele publikule.
Mõnikord ka kõige lähedasematele.
Nendest võib ellu tekkida kasvav valede võrk,
milles peame pidevalt teatrit tegema,
kuna me sisemus pole kaitstud.
Olen ise õppinud Piiblist seda,
ennekõike siis, kui olen õppinud tundma Jumalat,
saades aru armust ja armastusest,
Isa tingimusteta armastusest mu vastu
ja Jeesuse andide õigsusest,
et ma ei saa ennast ise päästa.
Kõik on võimalik vaid Jeesuse tehtud töö tõttu.
See arm, mille sisse Jumal on meid asetanud -
Tema arm on see, mis julgustab.
See julgustab saama iseenda paremaks versiooniks
ja tegema tööd selle heaks,
et ma pääseks lahti mind siduvatest asjadest.
Pattudest, mis kergesti seovad.
Minu jaoks on valguse kätte tulemise
ja läbipaistvuse lähtepunktiks see,
et selle aluseks on arm.
Kui inimesed võivad hmuda sellest, mida ma endas kannan,
siis Jumal ei tee seda kunagi.
Jumal teab kõike.
Ma olen kaitstud.
Kui ma kogen, et mul on turvaline side;
kui mul on turvaline sinuga olla
ja jagada sinuga oma sügavamaid tundeid;
kui mul on turvaline rääkida oma usuvennaga,
siis ma võin elada valguses.
Aga see pole iseenesestmõistetav.
Mind teeb väga kurvaks,
kuidas kristlik või koguduse kultuur võib olla selline,
et elatakse kahepalgelist elu.
Näidatakse midagi, mis ei vasta tegelikult tõele.
See on kurb.
Võib-olla on see sellest, et me peame olema teatud moel,
et kristlane peab elama pühalt ja tões.
Aga me kõik oleme ühes protsessis
ja seal on raske näha inimeste haavatavust ja valu,
mis ei lase inimestel olla ehedad.
Mul on raske kujutada ette jüngreid, kes olid Jeesusega kolm aastat,
et neil polnud kunagi omavahelisi hõõrumisi. Oli ikka.
Kuid nad said seda lubada endale Jeesuse tõttu.
See, et ma saan inimestega hakkama,
tähendab, et olen enda jaoks läbipaistev.
Möönan endale, et mul on nii vigu, kui ka tugevaid külgi.
Olen läbipaistev nii positiivsetes kui negatiivsetes asjades.
Kui saan endaga hakkama,
on ehk ka kergem tulla toime sõpradega.
Siia üks mõte.
Kui me hoiame asju endas, siis me ise teame neist,
aga kui me jagame neid teisega, siis me ehk valetame iseendale:
"Oh, see polegi nii suur probleem!"
Või et: "Ajan kodus omi asju
ja isegi, et mul on probleeme ja ma olen neis kinni,
siis ega see nii suur asi ka ole.
Panen aga pühapäeval jälle maski ette ja kõik on korras."
Kui aga jagada seda teisega,
siis tuleb valgus, tõde ja see arm,
et keegi ei hülgagi meid, kui näevad meie kõiki pooli.
Üks vaenlase taktika läbi aegade on see,
et me eralduksime häbi tõttu.
Nii juhtub pattu langemises.
Kui Aadam ja Eeva langesid pattu, siis nad nägid, et nad on alasti.
Neil oli häbi ja nad läksid põõsasse peitu.
Jumal pidi küsima: "Kus sa oled?"
See on meid kõiki puudutav asi,
kuna valguse tulemine on midagi sügavamat
ja selle esile tulemist, kes ma tegelikult olen.
Koos oma hea ja halva poolega.
Selline kultuur, mis on kogudustes,
selline kohtumõistmine,
et kui me näeme üleastumist selles kohas siin,
siis on palju asju, mida me usklikena ei peaks tegema.
Piiblis öeldakse, kes ei päri taevariiki.
See on pikk nimekiri patusest, lihalikust elust.
Me küll ütleme, et meil pole selliseid lihalikke probleeme,
aga on see ka tõsi?
Olen märganud, et see pole nii lihtne.
Tean oma elu põhjal, et kui ma pöördusin usku,
siis ma õppisin ära selle,
et patu tunnistamine ja asjadest rääkimine
usklikest sõpradele ja pastorile on automaatne asi.
Teistele tuleb rääkida.
Aga on üks punkt,
kust alates ma rohkem rääkida ei taha.
Kuskil on alati piir.
Olen siin mõelnud sellist asja.
Jeesus ütles, et me ei langetaks kohtuotsust näo järgi,
vaid langetaksime õiglase otsuse.
Mina mõtlen nii,
et kui me näeme, et keegi on milleski kinni,
või me teame seda.
Näiteks tänapäeval on paljud inimesed pornos kinni,
mis on häbiväärne ja salajas hoitud asi.
Aga tõsi on see, et vaid üksikud pääsevad asjadest vabaks,
ilma, et nad ei tooks neid asju valguse kätte.
Ma tean, et mina ei oleks vabaks saanud,
kui ma poleks oma pattudega sellel alal valgusesse tulnud.
See, mis mind vabaduses hoiab, on see valgus.
Kiusatusi on kõigil.
Kui me ei tunnista, et oleme mõnel alal nõrgad
ja arvame, et sellest pole vaja rääkida,
siis sellega anname häbitundele jõudu.
Hakkame häbenema seda, et meil on kiusatusi.
Ja siis korraga me langeme ja järsku on meil probleem,
millest me oma jõuga välja ei rabele, enne. kui me sellest ei räägi.
Jeesus ütles, et teeksime õiglase otsuse.
Me saame teatud moel näha: "Ahhaa, sa teed seda pattu!
Me mõistame kohut selle üle, see on patt.
Me tegime õige otsuse."
Tegelikult tähendab see seda, et me küsime "Miks?".
Miks on keegi hävitavas elustiilis kinni?
Miks otsib keegi lohutust pornost?
Sest me teeme õige otsuse vaid siis, kui jõuame juurteni,
miks inimesel on see probleem?
Arm läheb inimese elus ainult nii sügavale,
kui millises mahus me seda probleemi näitame.
Üks näide veel.
Kui ma oleksin patoloogiline valetaja ja kogu aeg muudkui valetaksin,
aga üks kord jääksin sellega vahele.
Siis ma palun andeks: "Palun vabandust patu pärast."
Siis sina annad andeks ja ma olen armu saanud.
Sain patu andeks.
Tõde on see, et seda armu jätkus vaid pinnapealse taseme jaoks,
selle ühe patu jaoks.
Aga kui kogu asi tuleb ilmsiks - see, et asi on mu elustiilis
ja ma väldin, valetan ja petangi
ega saa sinna midagi parata, et muudkui valetan.
Kui Jumala valgus paistab selle peale ja inimest ei hüljata,
võib toimuda tõeline meeleparandus.
Arm läheb sügavale.
Kõik, millest rääkisid, on Johannes ka kirja pannud.
"Me nägime tema kirkust kui Isast Ainusündinu kirkust,
täis armu ja tõde."
Jeesus on valgus. Seda kirkus tähendabki.
Valguses näeme armulikkust ja selles saame olla tõesed.
Kui meil on tõde ilma armuta, siis ainult tõega me vastu ei pea.
Kui on vaid arm ilma tõeta, siis on see arm vaene ja odav.
Jeesuse armulikkuse ja tõe valgus viib meid edasi.
Kui kõik luukered tuleks kõigile teatavaks teha,
siis kes suudaks kuulata ja kes nendest rääkida?
Teatud tõesus peab ikka olema,
et see, mida räägime, on tõeline ja läbipaistev.
Mulle meeldib mõte sellest, kuidas läbipaistvus ühendab.
Igaühel meist o mingeid patte, või sõltuvusi.
Mõnel liigsöömine, mõnel porno, mis iganes see on.
Kõigil seda ei ole muidugi.
Inimese südames on suur igatsus ühenduse järele.
"Ma tahan olla koos,
ma tahan, et keegi tunneks mind,
et keegi oleks mu lähedal."
Teisalt aga otsib inimene lohutust.
Läbipaistvus on imetore asi.
Selle kaudu saan ühenduse oma mehega.
Mida enam oleme läbipaistvad teineteise suhtes,
usaldades paljastada oma nõrkusi, olles justkui alasti,
siis seda enam leiame üles teineteise südame.
Läbipaistvus on tee koosolemiseks.
Sama on ka Jumalaga.
Mida enam end avame, seda lähemale Talle pääseme.
See on ühtaegu hea, hirmuäratav kui ka põnev.
See pole kerge, aga see toob me südamed kokku.
Ma ei tea, kas see on vaid sümboolika,
aga Jeesus oli ristil alasti.
Kui inimene avastaks alastuse, läheks ta peitu.
Jumala Poeg ei saanud seda teha, kuna teda häbistati avalikult;
Ta tasus selle eest alandaval moel.
Jumal sai Jeesuses läbipaistvaks.
Jumal paistis kõige rohkem läbi just ristil, kus ta oli alandatud.
See vabastab meidki olema läbipaistvad.
Olema ausad just suhtes ja ühenduses teiste inimestega.
Teises saates räägime südame tervenemisest
ja sellest, mida see tähendab, et keegi sind tunneb?
Läbipaistvus on lai teema.
Mulle meeldib sellest teiega rääkida
ja et vaatajad saavad selle üle mõelda.
"Ja see on sõnum, mida me oleme kuulnud temalt
ja kuulutame teile:
Jumal on valgus ja temas ei ole mingit pimedust.
Kui me ütleme: Meil on osadus temaga”,
kuid käime pimeduses, siis me valetame ega tee tõtt.
Aga kui me käime valguses, nõnda nagu tema on valguses,
siis on meil osadus omavahel
ning Jeesuse, tema Poja veri puhastab meid kogu patust.
Kui me ütleme: Meil ei ole pattu”,
siis me petame iseendid ja tõde ei ole meis.
Kui me oma patud tunnistame, on tema ustav ja õige,
nõnda et ta annab andeks meie patud ja puhastab meid kogu ülekohtust."
Valguses käimine ei tähenda patuta olemist;
seda, et me ei tee vigu.
See tähendab, et me käime ilma seinte ja katuseta.
Me kõnnime nähtaval moel.
Kui meilt on häbi ära võetud,
siis mida iganes häbiväärset me elus ka ei oleks,
kui saame aru sellest,
et Jeesus rippus ristil ja kandis meie häbi,
siis saame aru, et me ei pea midagi häbenema.
Jumal teab kõike.
Jumal kandis ristile. pimeduste pimedaimagi üleastumise.
Kui tulla sellega valguse kätte,
näidates, et mul on sellised mõtted ja asjad südames,
ma olen seda teinud,
siis see on valguses käimine.
Kui käime pimeduses, siis see valitseb.
Valguses kaotab see oma jõu.
See hoiab meid alandlikena.
Keegi ei saa uhkustada, kui püha ta on,
kuna meil kõigil on oma nõrkused.
Kuid Sul, Heikki, oli see mõte,
et siin on ka ohud selles osas, kellele end avada.
Kui räägime kõigest, mis meiega valesti on,
siis inimesed võivad hakata meid ära kasutama.
Meid hakatakse taga ääkima, mistõttu peame end kaitsma.
Oluline on see, mida ütlesid, et tunnistaksime Jumalale oma patud,
olles ausad Tema ja iseenda vastu.
Kuid selle üle, mida teistele räägime, peame mõtlema,
et see kontakt ei hävitaks meid.
Oluline on see, et meil on oma lähedased inimesed,
kes väärivad seda usaldust.
See on avatuse kingitus, mida ma ei anna igaühele
ja mis pole odav and.
See on kallihinnaline, kui oma südant paljastan,
nii et seetõttu on tõesti oluline, kellele end avan;
kes selle kõik vastu võtab ja kes on väärt kuulma me asju?
Igaüks on selles protsessis oma etapil.
Meie abielu näiteks on olnud protsessis selles osas,
kui avatud me suudame olla.
Ja kuigi me oleme olnud ausad,
siis ausus on kasvanud aastatega,
kuna oleme rohkem valmis minema sügavamale.
Kui harjutada koos olles avatust,
siis see ei tähenda, et tunnistad oma kõige pimedamad patud üles,
vaid ma alustan sellest, et räägin, kuidas mul läheb.
"Mul oli halb päev" - alustagem kasvõi sellest.
Meie saade hakkab lõppema.
Tore, et oled olnud koos meiega. Saada meile ka tagasisidet.
Tore oleks kuulda, mida sa me saatest arvad.
Soovides toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (7 eur) Aitäh!
Nägemist!
Tõlge: Külli Kuusk