Kes on apostlid, prohvetid, evangelistid, karjased ja õpetajad?
Kas inglid on olemas?
Kas neid on tänapäeval? Sellest täna räägimegi.
Meele uuendamine
Läbimurre
Uussünd
Muutus
Kultuurimuutus
Arusaamine
Loovus
RENESSANSS
Kui sul on nutitelefon, siis ava sealt Piibli rakendus
ja mine Efeslaste kirja 4. peatükki.
Loeme alates salmist 11.
"Tema on see, kes on pannud mõned apostleiks ja mõned prohveteiks,
mõned evangelistideks, karjaseiks ja õpetajaiks,
et pühi inimesi valmistada abistamistööle
Kristuse ihu ülesehitamiseks,
kuni me kõik jõuame usu ja Jumala Poja tundmise ühtsusesse,
saades täismeheks Kristuse täisea mõõtu mööda."
Ja nii edasi.
See kirjakoht räägib sellest,
et Jeesus on andnud meile, usklikele, ande taevast.
Me tahame nüüd rääkida ametitest.
Apostli ja prohveti ametist.
Amet on sõna, mis ajab natuke segadusse,
kuna meil on palju erinevaid ametnikke.
Nad tunduvad olevat kaugel inimestest,
tegeledes millegagi ametkondades.
Nii et see sõna ei ütle otseselt midagi.
See on pigem nagu tiitel.
Pean selle teema kohta ütlema esmalt seda,
et kristlaste seas on õpetus,
mis levib paljudes Soome vabakogudustestki,
et apostleid ja prohveteid ei peaks mitte tunnustama.
Selle asemel tunnustatakse karjaseid, õpetajaid ja evangeliste.
Aga apostlid ja prohvetid on suure küsimärgi all.
Ma usun, et Jumal tahab taastada oma Sõna kohaselt
kõik koguduses teenivad annid.
Kui asjasse süveneda,
siis selle asemel, et nimetada neid ametiteks ja tiitliteks,
pidades neid erilisteks autoriteetideks,
mida me peaksime kummardama,
siis teeme selle nüüd maalähedaseks.
Ta pani mõned apostleiks, prohveteiks, evangelistideks,
teised karjasteks ja õpetajaiks,
et pühi inimesi valmistada abistamistööle.
Püha tähendab igat uuestisündinud, Jeesuse verega pestud usklikku,
kes on Jumala silmis püha.
Sind on Issandale pühitsetud.
Sa oled koguduse liige.
Andide eesmärk on üles tõsta, varustada, aidata ja toetada
igat usklikku nii, et neid ameteid ei pea enam eraldi esile tõstma.
Siin öeldakse, et need annid on selleks,
et pühad inimesed oleksid valmis abistamistööks
Kristuse ihu ülesehitamiseks, kuni meie kõik - pane tähele,
kuni me kõik jõuame Jeesuse tundmises teatud küpsuseni;
et me näeks välja nii nagu Jeesus.
Me oleme siin maailmas nagu Tema on.
Seda Jumal ootabki.
Et Tema kirkus ja ligiolu - Jeesus meis, auhiilguse lootus,
võiks tulla küpsena esile siin maailmas.
Enne seda tahan kustutada paar eksiarvamust.
Üks on see, et meil on Soomes olukord,
kus enamus on nn kristlased,
mingi kristliku kiriku liikmed.
Jutt käib 70-80% soomlastest.
Teine eksiarvamus on, et soomlane arvab, et ta ei ole püha.
Ainult Jumal on püha - meie oleme patused ja halvad.
Me ei vääri nii head sõna nagu püha.
Kui saame aru, et me elame postkristlikus ajas
ja suur osa soomlastest
pole üldse huvitatud kogudusest ega neist ameteist,
sest nad ei tea, milles on küsimus.
Nad vajavad evangeeliumit ja Jeesuse tundma õppimist,
et nad teaksid, kes nad on.
Meie vana kindel mõte sellest, et me oleme inimrämps,
tuleb meist välja kitkuda.
Inimene võib olla püha.
Jumala Püha Vaimu poolt täidetud,
pühitsetud, väärtuslik ja austatud inimene.
Pärast seda saab ehitada -
mitte enam ameteid, nagu sa ütlesid,
vaid inimesi, kes rajavad kogudusi.
See on täna Soomes lausa mõistetamatu,
kui keegi rajab mõne koguduse.
"Helsingi on täis kogudusi!
Meil on neid palju, mistõttu kes see veel uut rajaks?"
Ja ometi oleme me olukorras,
kus me vajame uuelaadset mõtlemist sellest,
mis kogudus tegelikult on.
Vajame apostellikku tegutsemist, apostleid ja läkitatuid.
Neid, kes rajavad kogudusi.
Võib tulla selline tunne,
et kui on palju karjaseid, õpetajaid ja evangeliste,
siis kas need ametid saavad koos tegutseda?
Mõnikord tundub, et on kokkupõrkeid.
Apostlid ja prohvetid, kelle tegevuses on põnevust
ja mis pole nii turvaline, kui karja eest hoolitsemine.
Seal võib olla ka võistlusmoment.
"See on hea apostel ja hea prohvet, mina aga vaid evangelist."
Tuleb mõte, et üks on parem ja teine väärtusetum ülesanne.
Nii ei ole.
Kogetakse ehk, et äkki apostel ja prohvet on kui ohuks karjasele.
Osa sellest on ka tõsi,
sest apostlitele ja prohvetitele pole otsekui kohta
ja nad on unustatud, välja jäetud.
Öeldakse, et meil on palju apostellikke inimesi.
Mulle ei meeldiks öelda, et üks on apostel, teine prohvet jne.
Ma tahan rääkida tegutsemisest.
Räägime sellest, et siin maal on inimesi,
kellel on pioneeri vaim.
Nad näevad võimalusi seal, kus teised ei näe.
Nad lähevad sinna ja kuulutavad Jumalariiki Vaimu väes,
nii et inimesed pöörduvad, saavad terveks,
tekkib kogudus.
Prohveti ülesanne on näha, kuidas Jumal asja näeb
ja vahendada seda, näidates suunda.
Prohvetlikkus on see, et me õpime kuulma Jumala häält.
Me oleme suhtes, kus näeme ja kuuleme, mida Jumal teeb.
Me saame seda vahendada teistele nii,
et nad ka näevad ja saavad võime näha Püha Vaimu kaudu.
Evangelisti and on see, et sa kuulutad head sõnumit.
Kui sa käid ringi, siis hea sõnum tuleb sust' välja.
Seda on sinu pealt näha.
Inimesed pöörduvad ja asi kogu aeg käib.
Kõik need kolm mainitud ametit - need annid ja see tegevus,
on väelised, eesminevad ja ettearvamatud,
natuke üllatuslikud
ja miski, millega kaasnevad tunnustähed.
Siis räägime karjasest.
Karjased pandi sellel perioodil,
nad leiti koguduse keskelt,
neil oli süda inimesi karjatseda.
Süda hoolitseb inimeste eest.
See kutsub kokku eksinud lambaid igalt poolt.
Täna on karjaseamet koguduses valitsev and.
See on juhtiv positsioon.
Kuid probleem on selles,
et karjaseks olemine on kui horisontaalne.
Apostel aga räägib väljaminemisest.
Apostel on kuhugi mingi ülesande täitmiseks läkitatud.
Issand on kedagi mingiks tööks läkitanud
ja kui ta läheb ning teeb seda, siis sel on ka tulemused.
Miski plahvatab.
Apostlid ja prohvetlikud inimesed näevad pisut kaugemale
ja on valmis tegema rohkem ja siis miskit sünnib,
aga üldiselt on nad need,
kes maksavad hinna selle eest, et nad sünnitavad midagi.
Üldiselt muutuvad sellised inimesed kogudusele koormaks.
"Sul on koguaeg tempo peal ja koguaeg peab juhtuma midagi uut.
Sul on alati need su nägemused,
aga nüüd rahuneme maha.
Nüüd tuleb õpetaja ja me hakkame ammutama õpetust."
Üsna kergesti tekkib olukord, kus sünnivad kokkupõrked,
kuna annid ei oska koostööd teha.
Eriti, kui oleme ande niimoodi määratlenud.
Küsisin alguses, kas inglid on olemas?
Tänasel päeval, kui räägime apostlitest,
tänapäeva apostlitest,
siis see on mõnele sama harv kui ingli ilmumine.
Just nagu, kui neid on, siis mitte Soomes.
Kui nad ka kuskil on,
siis neil peab olema sadu inimesi ja kümneid kogudusi.
Inimestel on väga kõrged mõõdupuud.
Aga kui rääkida tegutsemisest,
siis on inimesi, kellel on need omadused olemas
ja keda Jumal on selleks volitanud.
Nende ülesanne on teisi sellega nakatada,
et terve kogudus võiks kasvada.
Keegi ei tõuse kõrgemale üle.
Ütlen veel viimase mõtte.
Andide ülesanne on olla põhja peal, ehitades alust kasvuks,
et kogudus edeneks Jeesuse tundmises,
kasvaks armus ja väes. Aamen.
See on õpetamise ülesanne.
Näiteks, kes on prohvet? Mis on prohvetlikkus?
Vaja on selget õpetust prohvetlusest,
kuna sageli arvatakse, et see tähendab ennustamist.
Näiteks et - üks maa ründab teist,
ennustatakse hirmsaid tulevikunägemusi.
Uue Testamendi prohvetlus ehitab, õhutab ja lohutab,
see varustab inimesi Jumala armu ja andidega.
Kõikide ametite puhul,
piibellike ametite puhul,
vajame me uut õpetust, et nad leiaksid oma anni ja koha.
Jumala antud vaimuannid, millega saab kogudust ehitada.
Mulle meeldib see koht:
"...et pühi inimesi valmistada abistamistööle."
See pole üldse see teema, et:
"Jumal on kutsunud mind apostliks ja ma olen nüüd nii üliväärtuslik."
Keegi on hästi öelnud,
et Jumala soosing tuleb ülesande jaoks.
Kogudus vajab apostleid, prohveteid ja kõiki,
kuna see mõjutab meid.
Me hakkame nägema apostlikult, kasvõi tööl või peres.
Kuuldes prohvetit, hakkame nägema prohvetlikult.
Me näeme enda elu, koguduse oma.
Õpetaja, karjane - kõik see hakkab meile külge.
Igaühel on oma and.
Mõned on rohkem prohvetlikud.
Aga seda head, mida nad kannavad, saame ka meie
ja see on rikkam kui paar andi, mis meid mõjutavad.
Oluline on, et kõik annid tegutseksid.
See plahvatab meis, kuna Jumal on palju suurem.
Karjaseks olemine on küll väga tähtis,
aga mõnikord jäädakse vaid nelja seina vahele.
Jumalal aga on meile nii palju enam anda
ja see on innustav.
Milleks need annid on?
See on Piiblis selgelt kirjas - Kristuse Ihu ülesehitamiseks.
Me ehitame, mitte ei lammuta.
Me lammutame küll neid lihalikke kindlustusi,
mida hingevaenlane ehitab,
aga kogudust me ehitame.
Iga ülesanne on meile antud, et kogudus saaks tugevaks, kasvaks.
Ma näen selles ka armastust.
Jumal ei võta tagasi oma kutsumist
ja inimesed võivad olla väga andekad, nad võivad olla väga head.
Kuid see võib pimestada ja väärastuda.
Näiteks evangelistid on armastatud jutuvestjad.
Kui evangelist tuleb lavale,
siis kõik mõtlevad: "Oh oskaks ma ka nii rääkida!"
See kõne on nii köitev.
Kuid sellest võib kergesti sündida vale ettekujutus.
Pingis istudes kuulatakse jutlustajat,
kes oskab kõike ja teab kõike, ta on jumalamees.
Tegelikult aga me ei tea temast kõike.
Me ei tea tema isiklikke probleeme.
Mitmel evangelistil, mina kaasaarvatud,
on tohutuid isiksusehäireid.
Need tulevad ilmsiks suletud uste taga.
Kas tead, et see teeb ettekujutuse valeks.
Ma olen näinud seda, et kui anname lava teatud annile
ja ei saa aru, et me kõik oleme inimesed,
kel on suhted, kus kasvada,
siis me teeme selle vea, et me upitame jutlustajat laval
ja siis too mõtlebki, et ta on väga eriline.
Sünnib igasugu asju.
Aga mis on selle anni eesmärk?
Purustame selle kujutluse,
et pjedestaalil on keegi ja rahvas on eraldatud.
Nemad vaid kuulavad. Nii enam ei saa!
Kristlaste seas peab midagi juhtuma.
Iga kristlane on Kristuse püha,
Püha Vaimuga täidetud ja volitatud tegutsema.
Minu and on selleks, et teisi õnnistada
ja teised saavad vastu anda.
Kirikupingist Jeesuse juurde maailma evangeeliumit kuulutama.
Kuulutama rõõmusõnumit Jeesusest.
Soovides toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (7 eur) Aitäh!
Näeme taas!
Tõlge: Külli Kuusk