Jeesus on imeline Rahuvürst,
alati turvaline ja heatahtlik,
alati etteaimatav.
Või kas ikka on?
Täna räägime sellest, kas Jeesuse ja Püha Vaimu tegevus
võib olla hirmutav ja üle meie arusaamise.
Sellest räägimegi.
Meele uuendamine
Läbimurre
Uussünd
Muutus
Kultuurimuutus
Arusaamine
Loovus
RENESSANSS
Tere tulemast "Renessansi" saatesse.
Saade kultuurimuutusest.
Räägime sellest,
milline on see kultuur, mille keskel elame siin Soomes
ja milline on koguduse kultuur.
Millisel eri moel ristiusus elatakse.
Küsime, kui ajakohased me selle maailma jaoks oleme?
Kui küsimus on renessansist,
siis tahame näha sellist kultuurimuutust,
kus usklikud kasvavad Kristuse täisea mõõtu.
Jeesuse sarnaseks,
Tema küpsusesse Jumala poegade ja tütardena,
et Jumala elu meis tuleks kõigil ühiskonna aladel esile.
Loovalt, nii et üleloomulik oleks loomulik kõikjal,
kus kristlased on ja elavad.
Ehk lühike meeldetuletus sellest, milles kogu me saade üldse seisneb.
Sissejuhatuses ütlesin,
et Jeesus on imeline, turvatunde tooja.
Rahuvürst, kindlus, kindel kalju.
Tahan lugeda sellest imelisest Jeesusest ka Piiblist.
Markuse 5 ptk's algab üks lugu nii.
"Nad tulid järve vastaskaldale gerasalaste maale.
Kohe, kui Jeesus oli paadist välja astunud,
tuli talle vastu hauakambritest tulnud rüveda vaimuga inimene,
kelle eluase oli hauakambrites
ja keda keegi polnud iial saanud isegi ahelatega kinni pidada.
Sest meest oli küll korduvalt pandud jalaraudu ja ahelaisse,
aga iga kord oli ta rebinud katki kõik ahelad oma küljest
ning keegi ei suutnud teda taltsutada.
Ööd ja päevad läbi viibis ta haudades ja mägedel,
karjus ja tagus end kividega.
Ja nähes kaugelt Jeesust,
jooksis ta ja kummardas tema ette maha
ja kisendas valju häälega:
Mis on mul sinuga asja, Jeesus, kõigekõrgema Jumala Poeg?
Ma anun sind Jumala nimel, ära piina mind!”
Sest Jeesus ütles talle:
Rüve vaim, mine sellest inimesest ära!”
Jeesus küsis temalt:
Mis su nimi on?”
Ja ta ütles talle: Leegion on mu nimi,
sest meid on palju.”
Ta palus Jeesust väga, et ta ei saadaks neid välja sealt maalt.
Aga seal oli mäe peal suur seakari söömas.
Ja nad palusid teda:
Saada meid sigadesse, et me läheksime nendesse!”
Jeesus andis neile loa.
Kui rüvedad vaimud olid välja läinud, läksid nad sigadesse.
Kari - kaks tuhat siga..."
Nüüd kujutage ette ja mõelge veidi.
Seal on 2000 siga.
Röhivad põllul.
"Kari sööstis järsakult järve
ning uppus järves."
Õudne lugu!
Turvaline Jeesus, imeline Jeesus, tuleb sinna
ja korraga on järves 2000 surnud siga.
Sigade laibad.
Ja palju raha koos nendega. - Palju raha läks tõesti.
Mis siis juhtus?
"Seakarjused põgenesid ning teatasid sellest linnas ja maal.
Inimesed tulid vaatama, mis oli juhtunud.
Ja nad astusid Jeesuse juurde ja nägid kurjast vaimust vaevatut,
kelles oli olnud Leegion, istuvat rõivastatult ja selge aruga.
ja nad lõid kartma."
Nad kohkusid sellest,
et hull mees, kes kiskus ahelad lõhki ja tegi endale viga,
istus selge mõistusega, riided seljas.
"Ja pealtnägijad jutustasid neile,
mis oli juhtunud kurjast vaimust vaevatuga,
ja samuti sigadest.
Ja nad hakkasid Jeesust paluma,
et ta läheks ära nende paikkonnast."
Mulle meeldib see lugu seetõttu,
et kui mõelda sellele tänapäeva kontekstis
ja oletada, et me kristlastena läheme koguduseliikmetega reisile.
Pastor, koguduse vanemad ja kõik koguduseliikmed.
Üks bussitäis, 50 inimest.
Sõidame kuhugile randa
ja siis on seal mingi seafarm.
Järsku tuleb kohale mingi tüüp -
mingi hull, karjuv, alasti mees,
ahelates ja verisena.
Ma isegi ei tea, kuidas täpselt see võiks välja näha.
Me jälgime seda lugu oma termostassi kõrvalt,
sööme oma saiakest ja oleme just lõpetanud laulu:
"Halleluuja, sa tunned mu südant."
Ja siis korraga näeme,
kuidas 2000 siga jookseb järve ja sureb.
Üks korralik pastor ütleks kindlasti nii:
"Armsad, läheme tagasi bussi,
siin juhtub kummalisi asju.
Siin on Kurat lahti."
Jeesus ei tekitanud alati kõigis inimestes kergeid tundeid.
Kuidas aga on lood tänapäeval?
Kas Jeesus teeb alati kõike ilusti ja arusaadaval moel?
Mõtlen siinkohal sellele,
kui kirglikult Jumal meid armastab ja meid vabastada tahab.
Meil võib olla meie turvaline elu
ja on ka inimesi, kellel on ränkraske elu.
Kuid mõned on lapsest saati usklikud olnud ja neil on kõik korras.
Aga siis on need, kes on suures jamas,
nagu see tüüp seal.
Mõtle, kui piinatud ta oli.
Jeesus tahab kirglikult minna sinna, kus on valu ja vaev.
Ja Tal on oma viisid selleks,
mis pole alati poliitiliselt korrektsed.
Kuid Jumal hoolib inimestest nii väga ja on nii kirglik nende suhtes,
soovides vabastada neid, nii et moodus selleks pole oluline.
Kui me vaatame liialt sellele, kuidas Ta vabastab,
siis paneme mööda sellest, mis inimese elus toimub.
Kui ta saab hetkega vabaks sellest, mis teda terve elu on vaevanud,
siis peaksime selle üle rõõmustama, isegi kui stiil pole meile omane.
Jumal on inimeste suhtes kirglik.
Püüdsin mõelda end selle loo sisse,
et kas ma oleksin seal sinuga kohvitanud
või oleksin olnud nagu Jeesus,
kes ajas kurja vaimu välja sellest mehest?
Kui panna see tänapäeva konteksti, siis see tähendab,
et Jeesus tegutseb meie kaudu.
Ja keegi meist oleks selles loos ilmselt kurja vaimu välja ajanud.
Küsimus vaid on, kas saan sellega hakkama?
Kas tahan teha, mida Jeesus tegi,
sest Ta ju ise ütles:
"Kes minusse usub, teeb samu tegusid."
Kas ma ajaksin kurja vaimu välja või hakkaksin seletama,
et see pole minu rida ja see on hirmutav.
Toome parem psühhiaatri, või viime kiirabiga kuhugi,
aga mina ei sekku.
Tahaksin rääkida sellest, kuidas alistuda Püha Vaimu tööle
oma südames ja Tema juhatusele.
Mõtle, kui oleksid Savukoskis
ja oleksid seal üks nö ääremaa pastor.
Ja korraga ühest talust tormaks 2000 siga jõkke.
Või põhjapõdrad.
Kuidas küll seda õigustada?
Siga oli juutidel ebapüha loom.
Kuid juhul, kui midagi sellist juhtuks,
siis vaevalt et sa enam meie maal saaksid kirikuuksest sisse minna.
Kui Heikki läheks Savukoskile
ja selle tagajärjel hukkub 2000 siga,
siis kes neile laipadele järele läheb?
Ja kui see on veel sinu süü ka,
siis tänapäeval kirjutatakse sellistest meestest kui kellegist,
kes tegutsevad Kundalini vaimus.
Kogudus on üsna steriilne selle suhtes, millest täna siin räägime.
Carita ütles, et Jumal hoolib ühest inimesest nii palju,
et on valmis tegema radikaalseid asju.
See on üks asi, millest kristlastena peaksime aru saama,
et kõige selle taga on Jumala armastus.
Mitte mõtlema: "Mida kogudus sellest arvab
või kas mul on seal enam kohta?
Kas läksin liiale?"
Sest meie mõistes läheb Jumala armastus alati liiale.
Kui vaadata Jeesust, siis Ta sirutab kaugele armastuse tõttu.
See on tähtis teema, nii et räägime sellest veel.
Kui hakkame üles lugema märke,
nt Püha Vaimu ilminguid,
siis see, mis äratab inimestes hirmu, trotsi, viha jms.
on asjad, mida ei mõisteta.
Hirm on ka üks selline teema, sest viha sünnib hirmust.
See on see tunne, et sa ei kontrolli asja.
On ju nii?
Ja kui sa ei saa sinna midagi parata, või sa ei mõista midagi,
siis sinus tõusevad üles asjad,
mis paljastavad, kui kaitsetu sa oled.
Sellises olekus oled kui väike orb, kes mõtleb:
"Mis nüüd saab? Mul puudub kontroll, ma ei saa aru!
Ma ei samastu sellega."
Olen pannud tähele teatud asju,
kui olen näinud tõeliselt palju Püha Vaimu tööd
selle 13 aasta jooksul, mil olen usklik olnud.
Kogesin juba lapsena Püha Vaimu puudutust,
kui olin 7-aastane ja langesin Ta väe all koguduses pikali.
Täitusin rõõmu ja rahuga.
Samal koosolekul said inimesed terveks.
Hiljem puudutas Püha Vaim ühes laagris noori
ja nad värisesid Tema väe all.
Nad nägid nägemusi, mida Jumal andis
ja mille keskmes oli Jeesus.
Kõik need asjad on tervele mõistusele arusaamatud.
Kuid ma kogesin 14-aastaselt ise suurt vabanemist,
kui mu sisse oli kogunenud rämpsu nende asjadest, mida olin teinud.
Halvad asjad.
Tarbisin juba narkot, väikesed kuriteod ja muu selline.
Tundsin end südames süüdi.
Kui olin koosolekul, kus Püha Vaim liikus
ja noored värisesid Tema väe all,
siis vaatasin ja imestasin selle kõige üle.
Kuid siis tuli mu tädipoeg, pani käe mu õlale
ja hakkas palvetama mu eest.
Sel hetkel hakkas kogu see halb tunne
minust välja tulema
ja ma tundsin suurt kurbust
ning hakkasin nutma.
Nutsin seda paha tunnet välja seal.
Pärast seda hakkasin täituma rõõmuga.
See tunne hakkas muutuma.
Tundsin justkui oleksin hõljunud õhus.
Nii kergeks läks.
Tundsin, justkui oleksin olnud natuke purjus.
Nii hea tunne oli.
Ma teadsin, et olin saanud andeks.
Ma kogesin Jeesuse ligiolu.
Mu kogemust ei muuda isegi see, et ma polnud tol ajal koguduses;
ei teadnud ega tundnud ei Jeesust ega Piiblit
ning tarvitasin veel mitu aastat uimasteid
ning otsisin Jumalat eri uskudest.
See Jumala puudutus oli siiski nii reaalne.
Kui ma aga siis mingi hetk usklikuks sain,
vabanesin väga võimsalt hirmust ja kurjadest vaimudest.
Ma olin seotud uimastitega, tundsin hirmu ja kitsikust.
Palvetasin kodus ja Jeesus ilmutas end mulle.
Ma ei näinud Jeesust, aga ma tundsin Teda.
Ma tundsin rahu
ja toimus ka üleloomulik vabanemine narkosõltuvusest.
Sealt alates olen 13 aasta jooksul näinud,
kuidas Püha Vaim liigub.
Kui Ta tuleb, siis mõnikord tulevad inimestes esile need asjad,
mida nad kaasas kannavad.
Seal võib olla halb tunne, vaimsed sidumised,
deemonlikud sidemed, lihtsalt valu ja kurbust.
See tähendab seda,
et sel hetkel tuleb see kõik esile ja siis võib juhtuda mida iganes.
Inimesed nutavad, naeravad,
värisevad...
Kõike võib juhtuda.
Need on asjad, millest me ei saa aru ilma,
et Püha Vaim valgustaks meie südame silmi,
et näeksime ja mõistaksime vaimseid asju.
Isegi, kui see on hirmutav ja meile kontrollimatu,
ei tähenda see, et see pole Jumalast.
Vastupidi.
Kui Jumal ilmub välja, ilmuvad ka muud asjad välja.
Ilmnevad haavad ja deemonid,
kuna kõik tuleb peidust välja.
Nüüd saab aeg otsa ja ma olen palju rääkinud,
aga mõte sellest, kui Jeesus tuli sinna randa,
siis see mees jooksis Jeesusele vastu.
Öeldi, et ta elas haudades
ja oli eralduses.
Kuid kui Jeesus tuli, siis ta jooksis Tema juurde.
Ma näen siin seda,
et kui Püha Vaim tegutseb -
nagu me koguduses oleme näinud -
siis sinna tuleb igasuguseid katkiseid inimesi.
Uimastisõltlasi ja neid, kellel on palju probleeme,
sest keegi tõmbab neid Jeesuse juurde.
Ja siis me näeme asju,
mida me tavaliselt kliiniliselt puhtas ja väetus religioonis,
mis on paljudele tuttav ja turvaline, ei näe.
Jani, sa avasid meile nüüd ühe tohutult suure paki.
See on nüüd lahti ja läheme siit sammukese edasi.
Kes kontrollib keda?
Milline on inimese ja Püha Vaimu osa?
Need on küsimused, millega täna maadeldakse.
Ka see hirm, millest Carita rääkis.
Kartus, et ma ei kontrolli seda,
et see on üle mu kogemuste.
Aga sa avasid selle kogemuste maailma nii ilusti.
Sellega jätkame järgmine kord.
Soovides toetada TV7 tööd, võid helistada 900 1777 (7 eur). Aitäh!
Nädala pärast jätkame selle teemaga.
Proovime leida vastuseid sellele,
kes on Püha Vaim ja mida Ta teha tahab?
Ma palvetan su pärast,
et Püha Vaim saaks sind puudutada Jumala rõõmu ja rahuga.
Tõlge: Külli Kuusk