Mees ja naine, kes töötavad, on oma palka väärt.
Aga kui pole tööd ega palka ning enesehinnang on halb.
Sellest räägime algavas saates.
Meele uuendamine
Läbimurre
Uussünd
Muutus
Kultuurimuutus
Arusaamine
Loovus
RENESSANSS
Tere tulemast "Renessansi" saatesse, milles täna räägime tööst,
rahast ja enesetundest.
Carita, mis sa arvad, kuidas need kolm on seotud?
Need on väga tugevasti seotud.
Kui ei ole tööd, pole ka raha ega enesehinnangut.
See on nõiaring, milles inimesed elavad.
Võib olla ka nii, et inimesed määratlevad ennast selle kaudu -
oma töö või oma asjade kaudu.
Kuid sellega on üks probleem.
Kui välised asjad hakkavad määrama seda, kes me oleme,
siis on meil probleem.
See tähendab seda, et need, kes on edukad,
on justkui väärtuslikumad kui need, kes pole edukad.
Kuid see pole ju tõsi,
sest me usume, et Taevaisa lõi kõik väärtuslikuks.
See on see lähtepunkt, millest me elu peaks lähtuma.
Usun, et kui me saame aru, et oleme väärtuslikud
ja võimekad inimesed, kelle elul on eesmärk,
siis see võib toimida.
Selle asemel, et mõelda: "Mina ei kõlba millekski,
ma olen vaid vaene, olen pettumus ja ei kõlba millekski."
See sulgeb meie südame.
See, mis aitab meil me elutööd ja kutsumust ellu viia,
on see, et meie loovus on avatud.
Meil on lootust, loovust ja usku sellesse, et oleme väärtuslikud
Esitasin sulle iseenesestmõistetava küsimuse,
aga õnneks sa ei vastanud iseenesestmõistetaval moel,
tuues ilusti esile meie väärtuse Jumala silmis
ja ka üksteise silmis.
Ja ka selle loovuse, mille Jumal on meile andnud.
Me võime mõelda, ka kristlasena, et me ei kõlba millekski,
et meie väärtust mõõdetakse mingite imelike asjadega.
Siiski, me oleme väärtuslikud.
Just. Ja see on põnev, kuidas me ise endast mõtleme.
Mõnikord mõtleme, et pole tähtis, mida ma endast arvan.
"Olen rumal ja pettumus ning ei kõlba mitte millekski.
Ja mis tähtsust sel on, mida ma mõtlen.
See pole tähtis."
Aga see mõjutab nii võimsalt me elu.
Sest nii nagu me mõtleme, selliseks me ka muutume.
Ja siis juhtub nii, et elu hakkab minema läbikukkumise poole.
Kõik see negatiivne pääseb valla, mis meie peas on kaua aega olnud.
Nii et see on väga tähtis, mida me endast arvame.
Su naine rääkis jälle väga targasti.
Mõtlemine muudab meid.
On sul kogemusi? Kas mõtlemine on sind muutnud?
Te olete 8,5 aastat abielus olnud.
Sa oled tema tarku mõtteid kuulanud 8 aastat.
Kas mõtlemises on midagi muutunud?
Midagi, mille tõttu on elus tekkinud muutus.
Loomulikult, väga palju on juhtunud.
Minu elu on kõige rohkem muutunud sellest alates,
kui ma sain kahekümneselt usklikuks.
Ja nüüd, kolmekümnendates, on mul palju häid näiteid sellest,
kuidas mõtlemine on muutunud.
Üks, mis on muutunud,
on mõtted enda tähendusest siin maa peal,
oma oskustest, oma kirest, sellest, et on mingi eesmärk.
Mõtted tööst ja rahast on muutunud.
See muutus on pidev.
See nõuab uutest vaatenurkadest vaatamist.
Vaadata asju uue pilguga,
sest eriti Jumal tahab mõjutada oma Sõna ja Vaimu kaudu,
et ma saaksin kasutada elus kogu oma potentsiaali,
milleks mul on võimalus.
Selleks on meelemuutust vaja.
Aga raha ja Jumal.
Kas raha pole mitte Saatanast, hävitades inimeste elusid?
Eriti usklike elusid, kes mässivad end erinevatesse rahaasjadesse.
Kas selles ei peitu suured ohud.
Isegi kui Saatan leiutas raha, siis Jumal kasutab seda ikkagi.
Sellega on selline asi,
et raha paneb siin elus ja ühiskonnas rattad käima.
Meil on kogu aeg millekski raha tarvis.
Kõigepealt elamiseks, et meil oleks katus pea kohal.
Siis me vajame raha, et meil oleks kodus elekter,
et seal oleks küte, et sinna tuleks vesi.
Ja siis me vajame raha, et meil oleks riideid selga panna.
Me vajame toitu iga päev.
Siis on meil vaja mööblit.
Siis me vajame vahendeid, mille abil igale poole liikuda.
Siis me vajame arvutit, et olla ühenduses maailmaga.
Elektronpost - me vajame telefone.
Me vajame väga palju igasugu asju.
Selleks on meil vaja raha.
Kuule, meil on vaimne saade. Mis selles loetelus nüüd vaimset oli?
Arvuti, kodu, auto, mänguasjad ja...
Mõtlen praegu, et me teeme raha saamiseks tööd.
Aga samas tekib vastuolu - mis tööd me siis peaksime tegema?
Kas me peame selleks tegema tööd, et me vajadused oleksid täidetud?
Õpime mingi ameti ära, rabame kümneid aastaid tööd teha
ja siis jääme pensionile ning ongi kõik.
Aga äkki on nii, et me võime töös leida Jumala
ja leida oma kire?
See on mu mõtteis ja südames.
Keegi on öelnud, et kui teed kirglikult seda, mida armastad,
siis keegi hakkab sulle selle eest veel maksma ka.
Mulle meeldib see sõna - kirg.
Nüüd jõuamegi sinna, et Jumal ja raha pole vastandid.
Rahahimu on, aga raha ise ei ole.
Aga see on tore mõte, et me leiame oma kire milleski
ja Jumal ise on selle kirega kaasas.
Räägi veel sellest.
Ma mõtlen seda, et...
Ja see on täiesti hullumeelne, kui hakata selle üle mõtlema.
Aga kui ma teen 8-16 tööd, mida ma vihkan
ainult seepärast, et saan sealt raha,
mille eest saan korra aastas käia välismaal puhkamas,
mis mulle väga meeldib.
Ja loomulikult, et ma võin maksta igapäevaste asjade eest.
Elamiskulud ja toit.
Aga see ei rahulda meid, need on põhivajadused.
Aga elus on ka meeldivad asjad, südameigatsused ja unistused,
mida tahame, et need täituks.
Näiteks see, et mulle meeldib välismaal käia
ja ma ostan omale selle reisi.
Aga samas teen iga päev tööd, mida ma vihkan.
Seetõttu mõtlengi, et kas see on Jumala plaan meie jaoks,
et peame tegema asju, mis meile üldse ei meeldi?
Või kas Jumalal oleks midagi öelda selle kohta, mida me teeme?
Kas selles võiks peituda loovust?
Siinkohal mõtlen sellele,
et kui sa teed tööd, siis see ei ole alati tore tunne.
Aga just siin tuleb see erinevus sisse.
Mis aitab inimestel tulla toime raskustega,
näha suurt vaeva ja teha rasket tööd?
Just see, mis on pandud sinu ette.
Sul on eesmärk ja tähendus ning sa teed tööd sellepärast,
et su süda on sellega kirglikult kaasas.
Ja kui seda ei ole,
siis elu ja töö raske osa muutub ülevoolavalt raskeks.
Ja samas võib tekkida mõte,
et ainult rikkad saavad teha seda, millest unistavad.
"Need, kellel on palju raha, kes on tõeliselt edukad,
saavad teha, mida armastavad.
Nad saavad teha filme, aga meie, vaesed, ei saa.
Ma pean tegema seda tööd, kuna olen nii vaene."
Aga see ei ole nii.
Ma usun, et Jumal tahab õnnistada meid.
See, kus on meie kirg ja unistused,
see kannab endas väge, mis avab uksi.
Siin on kaks toredat sõna.
Sain järsku aru nende erinevusest.
Kirg ja rahahimu.
Kirg on täiesti omas kohas.
Rahahimu on see, mida peaksime vältima.
Ja kuigi kire jaoks on ka raha vaja, on selle jaoks vaja palju muudki.
Rääkisime mõtlemise muutumisest.
Siin võime rääkida vaesuse mentaliteedist.
Inimesel võib olla vaesuse mentaliteet,
olenemata sellest, kas tal on raha vähe või palju.
Raha või asjade hulk seda ei mõjuta.
On öeldud, et raha ei tee kedagi õnnelikuks,
kuid raha rahustab maha.
Võib öelda, et vaesuse mentaliteediga inimene
kogeb seda rahustavana, kui raha on olemas,
kuid sel juhul lähtub ta turvalisus vaid neist välistest asjadest
ja ta püüab kogu aeg säilitada seda turvatunnet.
Aga see viitab sellele, et ta ei ela tingimata nii,
et ta südamest täidab seda eesmärki, mis ta elul on.
Lõppude lõpuks saab inimene hakkama ka piskuga.
Mõtleme natuke sellele.
Näiteks mõned üliõpilased, kui nad õpivad ametit.
Neil on kirg õppida
ja nad on valmis sööma tuunikala ja makarone,
või käivad ema juures söömas.
Nad peavad vastu, kuna nad teevad seda tuleviku nimel.
Ma näen seda, et vaesuse mentaliteet
seob meid mõtlema asjadest mammona tasemel.
Ma püüan hakkama saada, õigel ajal maksud makstud jne
ja siis on kõik hästi.
Aga ei ole.
Ka vaese inimese probleemiks on raha - selle puudumine.
Ma näen, et su südames ja huulil on midagi öelda.
Aga ma ei saa ütlemata jätta, et kui ma ostan abikaasale roosi,
annan selle talle suudluste ja kallistustega üle
ning ütlen talle, kui tore ta on.
Või ma ostan talle briljantsõrmuse
ja annan selle nii muuseas talle: "Ah,mul oli peenraha, ostsin sõrmuse"
Ilma kallistuste, suudluste ja ilma milletagi.
Siis sel juhul on see eurone roos väärtuslikum,
kui miljoni maksnud briljant.
See on tõsi.
Mulle tuli vaesusest meelde see, et vaesus ütleb:
"Mul pole kunagi piisavalt raha, alati jääb puudu,
kunagi pole piisavalt, kogu aeg olen vaene."
Kui me elame vaesuses ja puuduses,
siis ühel hetkel läheb see väljast meie sisse.
Kuid tundub, et Isa tahab tegeleda sellega meie südames:
et meil on piisavalt, kuna meie Isa on taeva Kuningas.
Tal on kõik rikkused, Tema omad on kuld ja hõbe.
Sellel alusel peaksime elama.
Aga me peame ka tegema oma tööd, elama oma elu
ja viima oma unistused ellu.
Isa, Sinu oma on kuld ja hõbe.
Ka see on hea küsimus, et mida sa teeksid,
kui sul oleks kõik see raha, mida sul vaja läheb?
Kogu enesekindlus ja toetus, mida sa vajad?
Ma usun, et sellest peaksimegi lähtuma,
kuna seal on meie Isa.
Meie Isa on hea ja Ta armastab meid.
Tema kodu on meie kodu.
Ta annab heldesti kõigile, kes Teda appi hüüavad.
Siin tuleb esile see,
et töö annab meile enesekindluse ja -tunde.
See annab meile tunde, et ma olen keegi.
Ma teen seda tööd.
Siis me võime ka selle kaudu,
identiteedi kaudu jääda vangi kuhugi, kuhu ei peaks jääma.
Me võime teel kuhugi teha palju erinevaid asju.
Kas pole nii?
Minu identiteet on see, et ma olen Taevase Isa laps.
Ma olen Issi tupsununnu.
Ta armastab mind.
Mul on siin maailmas üks ülesanne.
Mu ülesanne on inimesi aidata,
tunda Teda ja teha Ta tuntuks.
Ma mõtlengi, et mida Jumal on mind kutsunud tegema?
Oma Sõnas Ta ütleb nii:
"...Tema tegutseb,
et te tahate ja toimite Tema hea nõu kohaselt."
Ma väidan seda, et Jumal annab meile unistusi.
Ta annab meile hullumeelseid ja suuri mõtteid,
et me haaraksime neist kinni lapseliku usuga.
Minu sees on selline unistus.
Ja isegi, kui ma olen vaene ja mul pole mingeid kontakte,
mul pole mingeid võimalusi, sest ma olen koristaja.
Mitte, et koristaja amet mingi halb amet oleks.
See on praktiline töö.
See on raske ja tähtis töö.
Aga kui koht, kus sa pead olema, on kuskil oma firmas,
siis asuta see firma, mis osutab mingit teenust.
Selles on mu kirg, ma näen, kuidas see toode inimesi aitab.
Selle kaudu ma tulen ka ise toime,
mu lapsed ja mu pere saavad hakkama.
Kui mul on taoline visioon,
siis saan ka töötada ametis, mis on mu jaoks ajutine.
Sellest ei saa minu identiteet, vaid minu identiteet on selles,
et ma näen ennast püüdmas unistust, mille Jumal on mu südamesse pannud
Siis ma teen tööd, mille eest saan raha
ja siis ma jälle - vaata, sa pead mõtlema -
kui ma tahan äri teha, siis pean ka investeerima
ja sel juhul pean hakkama mõtlema, et see raha ei ole selleks,
et ma maksan üüri, söön ja säästan mustadeks päevadeks.
Mul tekkib hoopis uus arusaam,
et mul on võimalus ehitada kogu aeg oma tulevikku.
Ka töötu inimene võib võtta samasuguse hoiaku:
"Jumal, mille jaoks Sa oled mind kutsunud?"
"Kuhu Sa tahad mind viia?"
Uskudes, et Jumal on El Šaddai nagu heebrea keeles öeldakse,
ehk Ta on Jumal, kes on rohkem kui küllaldane,
kõige rikkuse Jumal, kelle oma on kuld ja hõbe.
Siis ei ole mingeid takistusi ja raha pole probleemiks.
Ehk siis meie pilt Jumalast peab muutuma.
Meil on Jumal, kes söötis 5000 inimest mõne leiva ja kalaga.
Ta tegi 600 liitrit vett veiniks.
Ta suudab anda seda, mida me vajame.
Ja rohkemgi, kuna Jumala loomuses on anda rohkem veel, kui on vaja,
Ta on ülikülluse Jumal.
Soovides toetada TV7 tööd, võite helistada 900 17777 (7 eur)
Ole hea ja võta osa sellest arutelust.
Saada meile e-kiri aadressil: tagasiside@tv7.ee
Tore oleks kuulda, mida te saatest arvate.
Mis tundeid need saated teis tekitavad?
Arhiivist leiate ka kõik saated üles.
Tore, et olete olnud meiega.
See saade saab nüüd läbi, kuid muutkem üheskoos kultuuri.
Nägemist!
Tõlge: Külli Kuusk