Det judiska folkets uppvaknande i modern tid.
Shalom från Jerusalem. Vi är så glada att få vara här idag -
med vår Himlen TV7-"mishpacha" vilket betyder familj på hebreiska.
Jag vill passa på att tacka Martti, Mirja och hela Himlen TV7-gruppen -
för möjligheten att dela några saker som Herren har gjort genom oss -
i vår organisation "Reach Initiative International".
Jag heter Stewart Winograd och detta är min fru - Chantal Winograd -
och jag är också glad att vara med er. - Tillsammans är vi bästa vänner -
och medarbetare i tjänsten. Jag är en judisk troende på Jeshua.
Jag växte upp i en sekulär judisk familj och vid 25 års ålder fann Jeshua mig -
och förvandlade mitt liv radikalt. Jag är ordinerad messiansk rabbin -
hos "IAMCS" och även min fru är ordinerad pastor.
Tillsammans har vi grundat en organisation som heter -
"Reach Initiative International" som jag sade i början -
och vi har tjänstgjort tillsammans i Östeuropa, främst i Vitryssland, -
Indien, Israel och ett antal andra ställen i världen -
men dessa tre områden är organisationens fokus.
För ett antal år sedan, 1994 fick vi en kallelse till Vitryssland.
Vi bodde i vårt drömhem i norra del- staten New York med våra fyra barn.
Vi påbörjade en messiansk församling och jag ledde en annan parakyrklig -
organisation och Herren kallade oss att komma till Vitryssland -
som jag tror de flesta av er vet ligger mellan Ryssland och Polen -
för att etablera messianska judiska församlingar.
När jag sade till min far att vi hade en kallelse till Vitryssland -
sade han intressant nog för första gången i mitt liv att vi hade förfäder -
från Vitryssland. Detta ökade bara vår känsla av förväntan.
I augusti 1994 hade vi rest på en evangelisationsresa till Vitrysslands -
huvudstad Minsk och vi upptäckte att det judiska folket var väldigt öppna -
för Jeshuas budskap och vi förstod att Gud kallade oss -
att vara herdar för Hans folk och leda dem tillbaka hem -
genom vägen, sanningen och livet, Messias Jeshua, Messias Jesus.
Vi fick kallelsen i augusti 1994, den bekräftades i oktober 1994 -
och Herren sade åt oss att skynda oss så i februari 1995 -
landade jag, min fru och våra fyra barn i Minsk i Vitryssland -
och eftersom det var en så skyndsam kallelse hade vi egentligen inte haft -
möjlighet att lära oss språket eller särskilt mycket om kulturen -
men vi visste en sak, att Gud hade kallat oss -
och att vi på något sätt skulle ha framgång tillsammans med Herren -
eftersom Han verkligen var med på detta.
Att fara till Vitryssland var faktiskt en familjekallelse för oss.
Vi förstod att Herren inte bara kallade Stewart -
att vara pastor för judarna där utan faktiskt kallade oss som familj.
Vi deltog alla i tjänsten för Honom där. Från vår yngste son som precis -
skulle fylla 9 år, till vår äldste son som var 14 år redan när vi flyttade.
Så för dem blev det ett riktigt äventyr även om det innebar många, många -
utmaningar. En av utmaningarna för mig var att ge alla dessa barn mat.
Våra fyra barn var inte vana vid maten där -
och eftersom Vitryssland hade påverkats av Tjernobylolyckan 1986 -
var vi inte helt säkra på vilka delar av maten som vi kunde äta.
Så att gå och handla var en väldigt lång och omständlig erfarenhet -
för mig, helt annorlunda mot det jag varit van vid i USA.
Det tog mig sex timmar att köpa tillräckligt med mat så jag kom hem -
med fyra kassar mat och sedan dök barnen på maten som gamar -
och slukade den på ett par dagar, så jag måste göra om processen.
Så för mig som mamma var detta en av mina större utmaningar -
att kunna hitta rätt mat och mätta familjen.
- Vi förstod att vi spelade en liten roll i hur Gud uppfyllde -
sitt profetiska Ord till judafolket i vad Skriften kallar "nordlandet" -
för sätter man fingret på Jerusalem och går norrut -
hamnar man i fd Sovjetunionen och bara Gud kunde ha vetat -
på den tid då Jeremia profeterade, vilket jag ska läsa om en stund, -
bara Gud kan ha vetat att miljontals av Hans judiska folk, -
skulle bli inlåsta i ett ateistiskt, kommunistiskt imperium -
och få hela sin religion, tradition och kultur stulen -
och Han hade deklarerat att i slutet av de 70 åren -
skulle detta kommunistiska imperium falla, dörrarna skulle öppnas -
och Han skulle uppfylla detta Ord i Jer 16 som jag nu vill läsa för dig.
Jer 16:14-16
"Se, dagar ska komma, säger Herren, då man inte mer ska säga: -
'Så sant Herren lever, han som förde Israels barn upp ur Egyptens land', -
utan: 'Så sant Herren lever, han som förde Israels barn ut ur landet i norr -
och ur alla andra länder dit han hade fördrivit dem.'"
Lägg märke till att Han särskilt nämner nordlandet.
"För jag ska föra dem tillbaka till deras land som jag gav deras fäder."
Som en uppfyllelse av denna del av Ordet har mer än en miljon judar -
gjort aliyah och immigrerat till Israel från fd Sovjetunionen -
sedan det kommunistiska imperiets fall 1989-1990.
Men det finns ytterligare en intressant del av denna profetia -
och det är här Gud har använt våra liv och andras som Han har kallat -
för att uppfylla detta. "Se, jag ska sända bud efter många fiskare, -
säger Herren, och de ska fiska upp dem."
Vi vet alla att Herren har kallat oss att vara människofiskare.
Alla vi som älskar Jeshua och är födda på nytt in i riket, -
vår kallelse är att vara människofiskare -
så Gud kallade oss till fd Sovjet- unionen, till Minsk i Vitryssland -
för att upprätta en messiansk judisk församling -
och fiska fram Hans judiska folk med kärleksfulla hjärtan, -
som brinner med den barmhärtighet bara Jeshua kan ge.
Jag vill ge dig en liten aning om hur livet i Vitryssland har varit -
för det judiska folket under de senaste ungefär hundra åren.
På 1890-talet genomled judafolket pogromer och mycket förföljelse -
och svårigheter. Detta skedde över hela före detta Sovjetunionen -
fast det ännu inte hade blivit Sovjetunionen. Du kanske undrar -
hur judafolket hamnade i Vitryssland och olika delar av det ryska Ukraina.
När det var förföljelse i Västeuropa flyttade judafolket till Östeuropa -
och tsaren ville inte ha dem över hela det ryska imperiet -
så han bosatte dem i ett område från Litauen, ner genom Vitryssland -
och in i Ukraina och Moldavien i "judiska gränsområdet".
Vitryssland var 40 % judiskt vid 1900-talets början -
och många städer i Vitryssland var över 50 % judiska.
Så det judiska livet frodades i Vitryssland -
och judarna kom mycket väl överens med sina vitryska grannar.
Ett par år 1921-1923 var faktiskt jiddish Vitrysslands officiella språk.
Men sedan när kommunismen kom in, där det till exempel -
fanns dussintals synagogor i Minsk, många judiska teatergrupper, -
dansgrupper, judiska tidningar, en blomstrande judisk kultur -
så utplånade kommunistregimen systematiskt varje spår av judiskt liv.
Men i varje judiskt pass stod det stämplat "jude" -
och det enda det gav dem var möjligheten att bli förföljd -
och få sämre arbeten och komma in på sämre universitet osv -
för det var så kommunistregimen gick tillväga.
Sedan bör jag nämna att under andra världskriget -
skedde en oerhörd förintelse i Vitryssland.
En av fyra vitryssar mördades och 800 000 judar mördades brutalt -
på vitrysk mark. Det var en katastrof, en hemsk, fruktansvärd tragedi.
Så efter kriget när de som överlevt och flytt kom tillbaka -
fanns det inga spår av judisk religion, tradition eller kulturliv -
och när järnridån föll 1989 började sakta men säkert -
det judiska livet återupprättas för det judiska folket.
En av den judiska församlingens ledare i Vitryssland -
säger faktiskt att arbetet Chantal och jag och vårt team gjorde där -
hjälpte till att återupprätta det judiska livet i Vitryssland.
Chantal påbörjade ett underbart konst- och hantverkskooperativ -
som många medlemmar av vår församling i Minsk, "Brit Hadashah" -
som betyder "Nya förbundet" fick sin utkomst ifrån.
När vi flyttade till Vitryssland 1995 låg snittlönen på 60 dollar i månaden.
Det räcker inte ens till att mätta ett par, så många var undernärda.
- Ja, och när vi kom minns jag att jag tänkte att uppgiften var så stor.
Hur skulle vi kunna undervisa dessa människor om deras judiskhet -
och hjälpa dem att lära känna Messias och även hjälpa dem praktiskt?
Det fanns så mycket arbete att göra, men Herren hjälpte oss verkligen -
att undervisa dem om Messias och om deras judiska rötter i Messias ljus.
Det har verkligen varit en fantastisk möjlighet, för många av judafolket -
som kom till vår församling lärde känna Herren och sina judiska rötter -
på samma gång och jag minns att en överlevare av Förintelsen -
som lärde känna Herren i vår församling sade -
att han alltid hade varit generad och skämts över att han var jude -
och försökt gömma sin judiskhet, fast den stod skriven i hela hans ansikte.
Men det var svårt för honom och han hatade förföljelsen han upplevt.
Han visste inte varför han var jude, men när han hade lärt sig -
om sin judiskhet, om varför det finns ett utvalt folk då blev han stolt.
När han blev troende sade han: "Nu skäms jag inte mer över att vara jude -
utan jag är stolt över det." - Ja, och jag minns att Chantal -
när vi hade en av våra "erev shabbat-måltider", -
"erev" betyder kväll så det är en fredagskvällsmåltid -
vilket är en vanlig tradition bland judar över hela världen -
men de flesta judar i Vitryssland hade aldrig firat "erev shabbat" -
och jag minns att vid en av våra sabbatsmåltider hade vi ordföranden -
för Förintelseöverlevarnas förening, vice ordföranden, ordförandens fru -
och några andra ledare för den judiska församlingen -
och de sade att detta var deras första sabbatsmåltid någonsin.
När jag avslutade den måltiden och tyst gick till mitt rum -
både grät jag över att det judiska livet hade stulits från mitt folk -
och gladdes över att Gud på något litet sätt använde oss till att -
återupprätta vårt folks judiska liv men detta var såklart inte vårt slutmål.
Det var att vårt judiska folk och alla Gud gav oss möjlighet att vidröra -
i Vitryssland skulle känna Messias Jeshuas, Jesu kärlek och frälsning -
för Han älskar deras själ, Han är den som kan ge dem syndernas förlåtelse.
Han är den som helar våra hjärtesår och Han är den som ger oss mening -
så våra sabbatsmöten utformades faktiskt för att skapa en atmosfär -
och plattform där den Helige Ande, "Ruach HaKodesh" på hebreiska -
skulle få möjlighet att betjäna folket medan vi visade dem kärlek en i taget.
Det är verkligen en av våra viktigaste "modus operandi", -
ett av de viktigaste sätten vi verkar på i Reach initiative international.
Vi vill säga att Chantal och jag vill forma och mobilisera -
alla våra lärjungar till att älska människor in i Guds rike, en i taget -
och uppfylla det näst största budet: "älska din nästa som dig själv".
Många är obekväma med att evangelisera och predika evangeliet -
men vi kan alla älska in människor i Guds rike en i taget.
Och Gud har välsignat våra insatser i Vitryssland så fint.
När vi först flyttade dit hade vi en vision -
om att bygga en messiansk församling i huvudstaden -
och människor sade åt oss att vi borde vara där i 2-3 år och utbilda ledare -
och sedan lämna och stödja de lokala ledarna men det som hände var -
att vi utbildade ledare och ganska många av dem, till vår stora glädje, -
valde att göra aliyah vilket betyder att de immigrerade till Israel.
Och vi har över femtio medlemmar i våra församlingar i Vitryssland -
som nu bor och tjänstgör i Israel, däribland vår egen dotter och son.
Gud var nådig mot oss, visionen blev bara större, -
från en församling i Minsk till sju församlingar i alla nyckelregioner -
i Vitryssland. Under åren har Gud möjliggjort för oss att göra lärjungar -
och utrusta troende för tjänst och vi har sett över 400 -
pånyttfödda troende döpas i vatten och växa i Herren -
varav ca hälften var judar under de tolv år vi bodde i Vitryssland -
och den siffran har förstås bara ökat för vi lämnade Vitryssland 2007 -
men under de 12 år som vi bodde där döptes över 200 judar, -
i vatten, 400 allt som allt, och växte i Herren. Vi såg hela judiska familjer -
komma till Herren. Du minns nog vårt första möte i den där stora salen.
Vi inbjöd människor och jag tror det kom ett par hundra människor -
för det var uppföljning till en stor "Hör o, Israel-festival".
Tvåhundra människor kom och jag predikade om Guds kärlek -
och hur man föds på nytt in i riket och Julia kom in i Guds rike den dagen.
Julia är judinna och musiker som idag är lovsångsledare -
i vår huvudförsamling i Minsk i Vitryssland, där vi just nu har fyra -
församlingar i staden. Vi siktar fortfarande mot den sjunde.
Sedan kom hennes make Velodio till Herren i nästa möte -
och sedan kom hennes mamma Tamara och hennes syster till Herren.
Sedan kom Tamaras son, Julias bror, som blev mirakulöst helad i ögonen.
Vi såg Herren röra sig med sådan mirakelkraft -
och sedan kom deras morfar till Herren och nu har Velodios -
och Julias barn kommit till Herren och Velodios mamma.
Vi har sett hela judiska familjer komma till Herren.
- Precis i början. - Ja, visst var det fantastiskt?
Ja, det var fantastiskt att se hela familjer komma till Herren -
men också fantastiskt att se hur vissa människor som var ensamma -
komma till Herren och jag minns Peter Mosevics som kom till vår allra första -
pesachmåltid. Vi hade hyrt en stor sal och bjudit dit 150 människor -
och han kom ensam och under måltiden när vi gjorde en inbjudan -
att komma till Herren för dem som ville ta emot Herren -
och acceptera denna inbjudan då ställde sig Peter upp, 89 år gammal.
- Jag minns när han ställde sig upp, jag tänkte för mig själv: -
"Jag undrar om denne äldre gentleman förstår att jag inbjuder -
honom att ta emot Messias Jeshua?" Du minns vad som hände efteråt.
Det var helt fantastiskt. - Ja, Stewart talade genom en tolk -
och istället för att upprepa exakt de ord Peter hörde -
talade han från sitt hjärta med egna ord som om han ville säga: -
"Tro inte att jag inte vet vad jag gör, jag vet exakt vad jag gör -
och detta är ett väldigt viktigt ögonblick i mitt liv."
Vid hans dop sade han faktiskt till oss att han var nervös som ett litet barn -
för han förstod att detta är en väldigt, väldigt viktig sak han gjorde.
Så han var fullt medveten om vad som hände.
- Peter, vars hebreiska namn var Pinchas Gersch Mosevics Weintraub -
var 89 år gammal och Peter är en berömd fysiker som fanns -
i uppslagsböcker i fd Sovjetunionen och när han kom till Herren -
vid 89 års ålder och döptes i vatten sade han till oss att: -
"Jag har talat inför hundratals människor men jag är nervösare nu -
när jag ska döpas i vatten för detta är så mycket viktigare -
än något annat jag gjort." Peter var fantastisk -
för alla kommer inte till gudstjänsterna i tid men han kom i tid varje vecka -
under tre år, innan han dog 92 år gammal, vi var hans enda familj.
Jag vill dela några verser med dig som verkligen har väglett vår tjänst -
i Vitryssland. Denna kommer från 1 Tess 2:8-7,11 i den ordningen.
"Vi [ville] i ömhet ge er inte bara Guds evangelium utan också våra egna liv".
11 "Ni vet också hur vi förmanade och uppmuntrade var och en av er, -
som en far sina barn, och vädjade till er att leva ett liv värdigt Gud, -
som kallar er till sitt rike och sin härlighet."
Vers 7. "[vi] uppträdde ...kärleksfullt bland er.
Som när en mor sköter om sina barn." Gud gav oss en oerhörd sympati -
för det judiska folket och alla människor i Vitryssland så vi gladdes -
över att inte bara ge dem de glada nyheterna om Jeshua, utan våra liv.
Att älska dem, bry oss om dem och mätta dem som en far och mor -
för över 90 % av medlemmarna i vår församling i t.ex Minsk, -
som har ca 250 medlemmar och våra andra församlingarna hade drygt -
100 medlemmar, nästan alla våra medlemmar blev födda på nytt -
under vår tid så de känns som våra andliga barn.
Jag glömmer aldrig hur vi brottades för folket.
Minns du när några av dem hade problem, en vers i Gal 4:19 -
blev så verklig för oss där aposteln Paulus sade -
att han "än en gång måste föda med smärta" de galatiska troende -
tills Messias hade formats i dem och de nådde mognad -
och vi kände så med så många av våra andliga barn.
När de verkade gå vilse brottades vi för dem i bön och älskade dem mer -
och undervisade dem så att de skulle växa och mogna.
- Vi gjorde detta, och de gör det nu, för de växte upp -
och vi hade undervisat dem att det är så här vi lever i riket, -
att vi ska bry oss om yngre troende så dem som vi gav omsorg, -
uppmärksamhet och kärlek tar nu hand om andra som tar hand -
om andra. Det är som att få barn, barnbarn och barnbarnsbarn.
Så fast vi talar om saker i det förflutna är det väldigt närvarande -
för församlingen fortsätter att växa och må bra, så många av de unga -
som kom till Herren för 10-15 år sedan har nu familjer -
och uppfostrar andra unga människor i riket.
Jag kom just tillbaka från ett stort läger vi arrangerar i södra Ukraina.
Vi tog med oss 170 människor från Vitryssland på tåget.
- Tonåringar och barn. - Just det, tonåringar och barn -
och medarbetare, 200 människor, varav vissa kom från Ukraina -
och gjorde ett enormt läger. Vi har sett så många unga människor -
komma till Herren genom dessa läger, som kallas "Pionjär".
Det är en fantastisk möjlighet för unga människor att erfara Herrens närvaro -
få undervisning och möta kärlek. Jag hörde just idag om en ung man -
som kom från en stad i Vitryssland, och han var faktiskt föräldralös -
som vi blev ombedda att ta emot på lägret och denne föräldralöse kille -
var den ende som inte hade någon- stans att ta vägen under sommaren.
Han kände sig så förkastad. När denne unge man kom till lägret -
var han så ledsen, så stängd och förkastad men sedan hörde vi -
precis idag av dem som tog emot honom i Vitryssland -
att han är förvandlad, han kan inte sluta prata om det han varit med om.
Och han är lycklig, han ser ut som en annan människa.
Så dessa läger har varit riktigt toppen och förändrar unga människors liv.
Och det intressanta är att det är de unga människorna i vår församlingar -
som organiserar lägren och leder och tar hand om alla barnen.
- Under din ledning har vi ca 50 unga vuxna från våra församlingar -
som betjänar som lägerarbetare på läger med 170 barn och tonåringar -
och detta var det åttonde eller nionde årliga lägret. - Det var nionde lägret.
- Och detta påminner mig om två saker. Det första är -
att möjliggöra så nästa generation kan påverka sin värld för Gud -
vilket är en av Reach Initiative Internationals pelare.
Vi har redan vidrört två av de andra tre, -
att ta de goda nyheterna till Israel och nationerna.
Den andra är att göra lärjungar och utrusta troende så att de effektivt -
kan betjäna i sina gåvor och den tredje som vi ska tala om lite senare -
är att betjäna de fattiga, behövande och förtryckta genom vårt projekt -
"58 Initiatives", men jag vill inbjuda människor i vår publik.
Vi inbjuder upp till 10 unga vuxna från 18-30 år -
att ansluta till sina jämnåriga från Vitryssland och Urkaina -
och delta som lägerrådgivare och lägerarbetare på "Pionjär-lägret" -
och är du intresserad av denna möjlighet kan du kontakta oss -
via vår hemsida www.reachii.org
Vi har läger varje sommar och du kan kontakta oss på www.reachii.org -
om du är 18-30 år och vill delta i det messiansk-judiska lägret -
som betjänar både troende och vad jag kallar "ännu icke-troende" -
judiska och ickejudiska barn. Tack för att vi fick besöka ditt hem idag.
- Vi ser fram emot nästa gång.
Översättning: Åsa Eriksson Himlen TV7