o
Psalmi 23 on tullut minulle tärkeäksi.
He ottivat riskin, että heidät karkotettaisiin maasta ja
että he menettäisivät lapsensa saadakseen Raamatun.
Onko tässä yhtymäkohtia meidän aikaamme?
"Pelkään, että Raamatut kielletään julkisissa tiloissa, kuten kirjastoissa. "
RAAMATUN POLKU osa 1
Tämä perhe osti Raamatun 400 vuotta sitten ja -
piti sitä piilossa satoja vuosia. He olivat piiloprotestantteja.
Tämä Raamattu ostettiin kaksi vuotta ennen ladon rakentamista.
Palkissa näkyy rakennusvuosi 1607.
He ostivat Raamatun samoinhin aikoihin.
Tuolloin Raamattu oli maallikoilta kielletty.
Vain papit saivat lukea sitä, sillä Raamatua pidettiin vaarallisena.
Raamattu on ollut vaarallinen kirja kautta aikain.
Se on ollut aina kielletty jossain päin maailmaa.
Täällä Itävallan Ramsaussa se oli kielletty 200 vuotta.
Näillä tienoin Raamattu oli kielletty vuodesta 1599,
kuusi vuotta ennen kuin he ostivat tämän Raamatun, aina vuoteen 1782.
Heillä oli Raamattu siksi, että niitä salakuljetettiin Alppien yli.
Eräällä perheellä oli Raamattu vuodesta 1536,
pari vuotta sen jälkeen kun Luther oli saanut käännöksen valmiiksi.
Juuri tuolloin oli keksitty kirjapaino.
Siihen asti munkit olivat kopioineet Raamatun kauniilla käsialalla.
Mutta nyt kaikki voivat hankkia painetun Raamatun,
jos oli varaa, sillä Raamattu maksoi vuoden palkan.
Samalla rahalla sai lypsylehmän, mikä oli tarpeen perheen elämiseen.
Talonpojat halusivat ruokkia perheitään myös Jumalan Sanalla.
Joka lauantai-ilta kokoonnuttiin pihalle,
koko perhe sekä rengit ja piiat, ja pidettiin jumalanpalvelus.
He lukivat Raamattua ja lauloivat laittomista virsikirjoista, jotka
oli myös salakuljetettu luterilaisesta Saksasta katoliseen Itävaltaan.
Tuskin voimme edes kuvitella miltä talonpojista tuntui.
He olivat peloissaan ja saivat alinomaa piiloutua.
Poliisi piti ratsioita etsien Raamattuja ja jos niitä löytyi, ne poltettiin.
Eräänkin kerran roviolla paloi 10 000 Lutherin Raamattua
maakunnan pääkaupungissa Grazissa tässä lähellä.
10 000 Raamattua paloi kerralla. Niitä, joilla oli Raamattu,
rankaistiin ankarasti joko karkottamalla maasta tai ottamalla lapset pois.
Tuntuu ihmeelliseltä miten rohkeita ihmiset olivat.
He joutuivat aina piilottamaan Raamatut poliisilta.
Tämän Raamatun he piilottivat härkien suojaan.
Sinne eivät poliisit uskaltaneet kajota.
Joidenkin kerrotaan kätkeneen Raamatun mehiläispesään.
Eräs nainen säikähti poliisia niin, ettei tiennyt mitä tehdä.
Hän oli juuri alustamassa suurta taikinaa -
ja kääräisi Raamatun leipätaikinaan.
En tiedä paniko hän taikinan uuniin,
mutta ajatelkaa - vuoden palkka taikinassa!
1500-luvulla talonpojat lukivat Lutherin kirjoituksia oikeudenmukaisuudesta
ja huomasivat, että heidän kanssaan oli Joku.
Talonpojat kärsivät raskaista veroista.
Raamatusta he ymmärsivät, että oli toinenkin tapa elää,
raamatullinen tapa, ja että heillä oli ihmisarvo.
Tämä johti talonpoikaiskapinaan.
Heti kun Lutherin kirjoitukset tulivat Itävaltaan, syntyi valtataistelu.
Raamattu ei ollut tervetullut. Entä nykyisin?
Moni asia on toisin, mutta on räikeitä samankaltaisuuksia.
Olemme täällä siksi, että valitsisimme Raamatun tien
huolimatta uudesta laillisesta syrjinnästä ja kovasta vastustuksesta.
Jos Jumala on puolellamme, kuka voi olla meitä vastaan?
Nykyisin täällä vuoristossa ja Euroopassa on uskonnonvapaus,
joskin vapaus ei ole rajaton.
Tiedä tämä:
Raamattuun uskovat kristityt joutuvat yhä ahtaammalle Euroopassa.
Englannissa eräs katusaarnaaja joutui poliisin käsiin sanottuaan,
että juopottelu ja homosuhteet ovat syntejä.
Hän oli pidätettynä vuorokauden.
Poliisi sanoi: "Luulin, että on laitonta puhua tuollaisia julkisesti."
Itävallassa, Saksassa, nyt myös Unkarissa, Venäjällä ja Serbiassa
viranomaisilla on oikeus tehdä ero valtion tunnustamien uskontojen ja
heidän lahkoiksi nimittämien liikkeiden välillä.
On myös niin kutsuttuja vainolakeja.
Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja
Australiassa ne ovat muuttaneet lainsäädännön painopistettä
objektiivisesta subjektiiviseen, siitä, mikä saneli sen kuinka asia käsitetään.
Se on vastoin kaikkia perustavan- laatuisia oikeusperiaatteita.
Nyky-Euroopassa on monia kuumia kysymyksiä.
Ne ovat hyvin tuttuja: kaikki, mikä koskee seksisuhteita ja avioliittoa.
Israel on kuuma peruna.
Meitä ei juuri arvosteta, jos puolustamme Israelia.
Luomiseen uskovia ei oteta enää tosissaan.
Erityisen kuuma kysymys on lastenkasvatus tai vanhempainoikeus.
Euroopassa ei ole itsestään selvää, että vanhemmilla on viimeinen sana.
Ruotsissa on pari tapausta, jossa lapset on otettu huostaan
ruumiillisen kurituksen takia.
Lapset luvattiin takaisin sillä ehdolla, että vanhemmat lupaisivat
olla kurittamatta ja muuttaisivat asennettaan.
Se on toimintaa "ajatuspoliisina", mikä on täysin vastoin oikeuttamme
uskoon ja sen ilmaisuun ja vastoin myös omantunnonvapautta.
Jeesus rakastaa meitä sellaisina kuin olemme,
mutta maailma ei aina rakasta meitä sellaisina kuin olemme.
Esimerkkinä ovat muutamat saksalaisperheet,
jotka eivät päästä lapsiaan koulun seksuaalisuusoppitunneille.
Siitä hyvästä he ovat saaneet sakkoja ja kun he eivät ole niitä maksaneet,
he ovat joutuneet vankilaan. Viimeisimmän viiden vuoden aikana
he ovat istuneet vankilassa 300 päivää, pienten lasten äidit.
Heti kun he ovat lopettaneet imettämisen,
heidät teljetään vankilaan ehkä 40 päiväksi.
Se on paljon euroopassa.
Nämä saksalaisperheet eivät laske lapsiaan koulun seksuaaliopetukseen.
Kristittyinä he eivät hyväksy ajatuksia, joita siellä opetetaan.
Luin mukaan vanhemmilla on oikeus puuttua lastensa opetukseen.
Silti heidät tuomitaan vankilaan. Tässä he ylistävät vankilan edustalla.
He kieltäytyvät luovuttamasta. Kuunnelkaamme erästä isää.
Joku sanoi europarlamentissa, että kun teemme jonkin päätöksen,
jota kukaan ei vastusta, jatkamme entiseen malliin.
Emme ole poliittisesti aktiivisia.
Emme halua kapinoida tai vastustaa puolueita.
Se ei ole tarkoituksemme. Sanomme vain mielipiteemme,
kun meitä kohdellaan epäoikeudenmukaisesti.
Tietenkin me rukoilemme, mutta me myös protestoimme.
Jos lakkaamme käyttämästä sananvapauttamme ja
uskonvapauttamme, myötävaikutamme sananvapauden rajoittamiseen
ja se on vaaraksi demokratialle.
Olemme 1500 metrin korkeudella Itävallan Alpeilla.
Kesäisin viljelijät tuovat lehmänsä tänne laitumelle.
Niin he ovat tehneet satoja vuosia.
Vastareformaation aikana, kun Raamatut olivat kiellettyjä
katolisessa Itävallassa, tännekin salakuljetettiin Raamattuja.
Tämä karjasuoja oli eräs tapahtumapaikka.
Suolankuljettajat salakuljettivat Raamattuja, Itävallan talonpojat,
piiloprotestantit, ostivat Raamattuja ja veivät ne kotiinsa.
Näin he saivat Raamattuja.
Miksi Raamattu torjuttiin niin usein ja miksi se hylätään nykyisinkin?
Syitä on monia.
Raamattu yhdistetään historian kauheisiin tapahtumiin,
valtaan, auktoritaariseen hallintoon, kuninkaisiin ja esivaltaan.
Hallitsemisessa käytettiin hyväksi uskontoa.
Jos kansa uskoo, että Jumala on hallitsijoiden puolella,
se tekee niin kuin määrätään. Se on hyvä keino vaientaa vastustajat.
Historia on hirveää. Esimerkiksi ristiretket - ihmisiä teurastettiin,
naisia raiskattiin, kaupunkeja hävitettiin - Jeesuksen nimessä.
Entä inkvisitio? Kidutusta ja maasta karkottamisia Jeesuksen nimessä.
Ja kaikki sodat, eivät vain historian sodat.
Jugoslaviassa Serbian diktaattori Milosevic kiihotti kansaa sotaan,
käsi kädessä ortodoksipappien kanssa,
90-luvulla erityisesti Kosovoa vastaan, Jumalan nimessä.
Olen kuullut sen niin usein.
Ei ihme, että ihmiset torjuvat kirkon ja Raamatun
ja kauheuksien perusteella hylkäävät sen.
Mutta vallanpitäjien uskonnon väärinkäyttö
manipuloidakseen kansaa
toimi vain, jos kansalla ei ollut Raamattuja.
Kun tavallinen kansa alkoi lukea Raamattua,
ihmiset ymmärsivät olevansa arvokkaita.
Köyhimmät työläiset ja ylirasittuneet äidit ovat yhtä arvokkaita
kuin prinssit ja kuninkaat. Sen he ymmärsivät Raamatusta.
He ymmärsivät myös, että jokaisessa on luovuutta
ja jokainen voi rakentaa tulevaisuutta.
Länsimainen demokratia on paljolti sitä, että ymmärrämme,
että jokainen voi myötävaikuttaa yhteiskuntaan ja
rakentaa ja hallita sitä.
Kun isäni varttui 1930-luvulla,
olivat lähes kaikki luterilaiset papit natsisteja hänen kotiseudullaan.
Tietysti isälle syntyi kovin kielteinen kuva kirkosta.
Mitä tässä voisi tehdä?
Rehellisesti sanoen tehtävän pitäisi olla hankala.
Historia on hirveä, mutta Jeesus kuoli ristillä,
jotta saisimme syntimme anteeksi. Meillä on keino.
Voimme pyytää anteeksi sitä mitä on tapahtunut ja
yhä tapahtuu kirkon ja Jumalan nimessä.
Voimme pyytää anteeksi.
Me palvomme sydämellä. Ylistyslaulu on salainen ase.
Suomennos: Kai Mäkelä