ÄLSKADE BIBEL
I den här programserien talar vi om Mose liv -
under rubriken "Mose, en ledare utan like."
Vi tänker också på hurdan en bra ledare är.
Serien baserar sig på min bok "Riket söker krigare: Mose". (på finska)
Detta är det femte avsnittet.
Senaste gång talade vi om -
de hemska plågorna i Egypten.
Vi talade om nio av dem, nu kommer vi till den tionde.
Farao hade redan ett par gånger tänkt låta dem gå, -
men utan kvinnor, barn och boskap.
Mose gick inte med på det så det blev inget av det.
I detta avsnitt ska vi tänka på -
vad blodet och dess kraft betyder för ledaren.
Mose var medveten om sina egna synder.
Han visste t.ex. att han var häftig, han hade dödat en människa.
Han såg sitt folks synder hur de jämt tappade tron.
Mose visste att offer behövs och -
därför ville han ut i öknen för att offra.
Nu står han sista gången inför farao och förutsäger den sista plågan.
Om farao inte skulle ha varit så förhärdad -
skulle han nu ha blivit rädd och låtit dem gå -
men han var så förhärdad att han inte trodde -
fast Egyptens ekonomi hade rasat och allt höll på att bryta samman.
Om den sista plågan sade Mose till farao att -
vid midnatt skulle Herren slå allt förstfött i Egyptens land, -
från den förstfödde hos farao till den förstfödde hos boskapen.
Varken människornas eller djurens förstfödda skonas.
Inte ens Apis tjuren eller farao.
Farao trodde inte det -
men Herren förberedde räddningen för Sitt eget folk.
Hur det skulle gå till så att -
att dödsängeln skulle passera förbi hebréernas hus.
Det gick till så att Mose sade åt folket att -
de skulle ta ett felfritt, årsgammalt lamm av hankön -
och slakta det, ta blodet och stryka det -
på båda dörrposterna och på övre dörrträet i husen.
"När ängeln ser blodet ska han gå förbi."
Påsk - Passover - betyder att gå förbi.
Det betyder att dödsängeln går förbi de blodbestrukna dörrarna.
Så skedde det också.
Israels folks skulle förbereda sig för två saker.
Att snabbt ge sig iväg och -
att slakta påsklammet och äta det före uttåget.
De fick anvisningar att det skulle tillredas -
med bittra örter och ätas samma natt.
Intressant är att ingen frågade hur stark tro människorna hade -
utan det räckte med att man befann sig i ett hus -
vars dörrposter var blodbestrukna.
I husen befann sig bebisar, -
gamlingar och människor som led av demens.
Men ingen frågade något om deras tro -
utan om dörrposterna var bestrukna med blod gick ängeln förbi.
Så gick det också.
När det gått 430 år efter ankomsten till Egypten, -
alltså precis på den dagen, skedde uttåget.
Så exakt var Guds plan. Tänk på det.
Detta kan också du trösta dig med -
när du undrar om det finns någon plan för ditt liv.
Om du är Guds barn finns det en plan som stämmer på dagen.
Herren vet hur länge ditt slaveri ska fortsätta -
och när du blir fri från korset du bär på.
Den natten var säkert den värsta natten i Egyptens historia.
Ett så högt sorgerop som aldrig tidigare hörts höjdes i alla familjer.
Nu hade egyptierna fått nog och beslöt att israeliterna fick gå.
De riktigt körde ut hebréerna ur landet och -
de fick också med sig föremål av silver och guld och även kläder -
så som Herren förutsagt.
På detta sätt fick hebréerna i alla fall någon lön -
för det slavarbete de utfört i säkert hundra år.
Guldet behövdes senare för tabernaklet.
Jubelropet ljöd när de äntligen blivit fria.
De hade baktrågen med sig för de hade inte hunnit baka.
Ingen grubblade på vad de skulle äta i öknen.
Lyckliga vandrade de bara vidare.
600 000 man var de, så de var säkert ett par miljoner totalt.
Plötsligt, just när de kommit genom det gröna Egypten -
ut i öknen, uppenbarade sig något förunderligt.
En molnpelare som sträckte sig från jorden till himlen -
som på dagen skyddar från den heta solen -
- hur skulle de annars ha klarat sig i öknen? -
och om natten belyser lägret som om där funnits elektriskt ljus.
Dit molnpelaren gick följde folket efter -
så de behövde inte gissa vart de skulle gå.
Problemet var att pelaren började föra dem åt fel håll.
Den rakaste vägen skulle ha varit via Medelhavets kust.
Det skulle ha tagit bara ett par månader till Löfteslandet.
Men där fanns egyptiernas utposter -
och soldattrupper och -
Herren ville inte att de genast skulle råka i krig.
Därför ledde Herren dem till Röda havet, nuvarande Suezviken -
som på den tiden sträckte sig längre norrut.
Ingen förstod riktigt att de kommit till Röda havets kust.
"Vart är vi på väg?"
Plötsligt fick höra hur fienden närmade sig.
De hörde redan egyptiernas stridsrop bakom sig.
Läget var inte lätt för ledaren som var ansvarig för hela folket.
"Hur kommer det att gå?"
Folket tappade genast all tro.
De hade också tappat den när kvoten skärptes, men nu igen.
Nu uppstår följande ordväxling, när folket säger: -
"Var det inte det vi sade till dig i Egypten? Vi sade: -
"Låt oss vara, så att vi får tjäna egyptierna.
Det hade varit bättre än att dö här i öknen."
Mose svarade: "Var inte rädda! Stanna upp och -
bevittna den frälsning som Herren i dag ska ge er.
Herren ska strida för er, och ni ska hålla er stilla."
Herren sade till Mose: ”Varför ropar du till mig?
Säg till Israels barn att de ska dra vidare." 2 Mos 14: 12-15
Detta är så orättvist som det kan vara att -
israeliterna sade till Mose: -
"Vi sade ju att vi inte ville bort från Egypten."
Det hade de verkligen aldrig sagt.
Redan i hundra år hade de klagat över sitt slaveri.
Ledarens lott är att få höra dylika klagomål -
men Mose lugnar dem med att säga att Herren ska strida för dem.
Mose vet inte heller hur de ska komma undan -
men han tror att Herren strider.
I hjärtat ropar Mose ändå förtvivlat på hjälp av Herren -
för Herren frågar ju: ”Varför ropar du till mig?"
En ledare kan inte visa sin flock att han är rädd.
Man måste bara tro att Herren strider för oss.
Sedan sker Gamla Testamentets största under.
Herren säger åt Mose att lyfta sin stav och det öppnas en väg i havet.
Vi vet ju inte hur det skedde -
men man har försökt förklara det med östanvind och -
att något skedde med tillflödet eller annat.
Men när det står att vattnet -
stod som en mur till höger och till vänster om dem -
tycks nog naturlagarna ha upphävts.
Det var natt när folket gick och -
molnpelaren stod mellan israeliterna och egyptierna -
så egyptierna såg inte vad som hände.
Israeliterna gick rakt genom havet säkert så snabbt som möjligt -
med alla sina djur, gamlingar och pinaler.
När det sista lammet på vacklande ben -
kommit över till den östra sidan -
är egyptierna redan på havsbottnen.
Farao vågar än en gång trotsa Herren -
genom att kommendera sina trupper in på denna väg.
Herren säger åt Mose att räcka ut sin stav på nytt och -
havet störtar över hela faraos här och alla drunknar.
Det verkar som om farao inte skulle ha drunknat -
för de båda de faraoner som det kan vara fråga här i 2 Mos -
deras mumier existerar.
Jag har sett en av dem på museet i Kairo. Det var Ramses II.
Kanske farao stod på stranden och såg allt.
Han följde efter sin här.
Exodus är för oss kristna en förebild för dopet.
Paulus skrev ju att de blev döpta i Röda havet.
Dopet är utgångspunkten där vi människor lämnar slaveriets land, -
djävulens rike, och förflyttar oss till Guds rike -
som Hans barn och arvingar på väg till Löfteslandet.
Det utlovade landet är ju i vårt fall en ny himmel och en ny jord.
Det utlovade landet är ett oerhört stort tema i Bibeln-
från början till slut.
Att Guds folk har ett eget land där de kan bo.
Petrus skrev att vi väntar på en ny himmel och jord -
där rättfärdighet bor.
Av det som blir kvar av den gamla jorden skapas en ny och -
där får vi bo i all evighet.
Men vad säger detta avsnitt om Jesus?
Att Jesus var påsklammet.
När Johannes Döparen såg Jesus sade han: -
"Se Guds Lamm som tar bort världens synd!"
Johannes förstod att Jesus är det verkliga påsklammet.
Johannes evangelium berättar om hur -
Jesus dog i samma ögonblick som påsklammen slaktades.
Han utgöt Sitt blod för att våra synder ska bli förlåtna.
Dagens psalmvers:
"Överlämna din väg åt Herren, Han leder himlarna och -
världarna följer Hans råd.
Han lugnar havets vågor och stillar rasande stormar.
På Hans vägar vandrar du i trygghet."
Psalm 379 (I den finska psalmboken)
Tack. Vi ses nästa gång.
Älskade Bibel.
Stöd TV7! I Finland ring 0600 10070. Samtalet kostar 10,01 EUR + lna.
I Sverige: Swisha din gåva till 123 677 9300
Tack för ditt stöd! Undervisning: Mailis Janatuinen
Översättning: Carl Westermarck Himlen TV7