PIIBEL ARMSAKS
Raamatusarja: "Kuningriik otsib võitlejaid"
teine osa käsitleb Eelijat.
Mida 21. sajandi kristlased, võivad õppida prohvetilt,
kes elas 2900 aastat tagasi?
Esiteks julgust ja teiseks palvet.
Prohvetite ajastu algab Piiblis Eelijaga.
See algas nagu noaga lõigatult.
Loen 1. Kuningate raamatu 17. ptk.
"Tisbelane Eelija,...,ütles Ahabile:
"Nii tõesti kui elab Issand, Iisraeli Jumal: neil aastail
ei ole kastet ega vihma muidu kui minu sõna peale!"
Prohvetite ajastu lõppes 900 aastat hiljem Ristija Johannese õhutusega:
"Parandage meelt, sest taevariik on lähedal!"
Eelija ilmus nagu pilvedest kukkununa Iisraeli ukselävele.
Sel mehel puuduvad kaaslased ja temalt pole küsitud audientsi.
Siiski on ta muljetavaldav, kuna ta käes on taevariigi võtmed.
Mehe nimi on Eelija.
Tema isanime ei öelda meile ega ka mingit muud taustainfot.
Kus on ta sündinud? Mis suguharusse ta kuulub?
Mis on tema ülesanne?
Ainus teave on tema päritolumaa, Tisbe,
mis on väike küla Jordani taga.
Nimi "Eelija" tähendab "Issand, Jahve, on Jumal".
See sisaldab eneses nime kandja usku ja kuulutuse sisu.
Eelija mõjutas rasket aega raskes kohas.
See oli 800ndatel Iisraeli põhjariigis.
Poolsada aastat varem oli Taaveti ja Saalomoni riik
jagunenud kaheks.
Jeruusalemma templis oli ohverdamine jäänud Juuda poolele.
Ka olid sinna jäänud preestrid,
kelle ülesandeks oli rahvale õpetada Jumala Sõna.
Iisraeli esimene kuningas Jerobeam pidas hoolt,
et mitte keegi ei läinud pühade ajal Jeruusalemma.
Ta nimelt ehitas Daani ja Peetelisse pühamud.
Ta pani neisse kuldvasikad.
Seejärel toimus "Issanda" teenimine kuldvasikate ees
kogu põhjariigi Iisraeli aja.
Lisaks praktiseeriti usku ohvriküngastel üle kogu maa.
Kust tulid preestrid põhjariiki?
Üks asi on selge, Issand ei olnud neid ametisse nimetanud.
Piibel räägib, et iga tahtja, sai Jerobeamilt õnnistuse
ja pääses ohvriküngastele preestriks.
Kuninga poolt seatud preestrid olid õigete preestrite karikatuurid.
Preestrite madalseis on alati olnud Jumala rahva langemise algus.
See kehtib ka meie ajal ja meie kirikutes.
Eelija ajal valitses Iisraeli Ahab, keda Piibel kirjeldab nii.
Ta võttis naiseks Siidoni kuninga tütre Iisebeli
ning hakkas teenima Baali.
Pole olnud teist sellist, kes on end niiviisi müünud
tegema seda, mis on halb Issanda silmis, kui seda oli Ahab.
Põhjuseks oli tema naine Iisebel.
Iisraeli uus kuninganna oli pärit aristokraatlikust perest.
Tema isa oli nii Siidoni kuningas, kui ka ülempreester.
Iisebeli tulekuga hakkasid Iisraelis puhuma uued tuuled.
Iisebel otsustas muuta uue kodumaa religiooni
Baali teenimiseks.
Ahab ei tohtinud vastu hakata suursuguse naise plaanidele.
Ta alistus tema nõudmistele tuhvlialusena.
Religiooni vahetuse kergendamiseks tõi Iisebel
Iisraeli 450 Baali preestrit.
Nende ülesandeks oli uue religiooni õpetamine
Iisraeli rahvale.
Kuninganna ehitas Baali pühamu keset Samaaria linna.
Baali loeti viljakusjumalaks.
Laste ja viljasaagi saamiseks harrastati Baali templites seksi.
See tähendab, et templi külastajad osalesid homo- ja heterosuhetes.
Lisaks ehitati ohvrikünkaid naisjumalale, Astartele üle kogu maa.
Suurte puude alla püstitati telke,
mille all sai seksida naisjumalate auks.
Kultusseksist satuti sõltuvusse, mis hävitas abielusid.
Selle mõju oli nii hävitav nagu meie ajal netiporno.
Jumala käsk: "Sa ei tohi abielu rikkuda!"
näis ette eluaegset suhet ühe mehe ja ühe naise vahel.
Pikkamisi hakkas see käsk Iisraelis tunduma vanaaegsena.
Uued religioossed toimingud olid huvitavamad,
kuna nüüd oli aktsepteeritud mitmed seksisuhted mitmete partneritega.
Iisebel sätestas uue seaduse:
Igaüks Iisraelis pidi nõustuma uue religiooniga nii,
et ta põlvitas kuldvasika ette ja suudles seda.
Kes sellega ei nõustunud, see oli kuninganna tapanimekirjas.
Nii mitmedki Issandasse uskuvad mehed ja naised
kaotasid seal oma elu mõõga läbi.
Iisraelis oli eluohtlik hukka mõista Baali teenimist.
Kogu maal oli järele jäänud mõned vana usu fundamentalistid,
aga ega nemadki julgenud kritiseerida kuninganna tegusid.
Nüüd siis oli üks julge prohvet sisse astunud paleesse,
et edastada kuninglikule paarile Issanda otsust.
Eelija teadis, et sellega seadis ta oma elu ohtu.
See külaskäik muutis põhjalikult tema elu.
Ta sai eluaegseks kuulsuseks.
Uuele religioonile vastuhakkajaid polnud sel ajal palju,
aga hädaolukorras piisas ühestki.
Sellist aega pole olnud Jumala rahva ajaloos,
kus õigeid prohveteid oleks viimseni vaikima sunnitud.
Alati on leidunud keegi julge,
kes on kaitsnud Issanda nime kasvõi oma elu hinnaga.
Siin siis seisis tisbelane kuningapaari ees
kaamelikarva keepi rõivastatuna.
Riietus räägib kandjast seda, et ta on maalt pärit.
Eelija ei võõrastanud hästi riietunud kuningapaari
vaid alustas kõnet tõotusega:
"Nii tõesti kui elab Issand, Iisraeli Jumal.."
Nii andis Eelija teada, et sõnum pole pärit temalt vaid Jumalalt.
Siis selgus tõeline asi.
"..neil aastail ei ole kastet ega vihma muidu kui minu sõna peale!"
Ahabil oli raske oma kõrvu uskuda:
"Mida see külaprohvet räägib?"
"Kas ta ähvardab kuningriiki aastatepikkuse põuaga?"
"Kes on talle andnud meelevalla käsutada taeva pilvi?"
"Küllap sel mehel mõni kruvi logiseb peas."
Ahab ei leidnud põhjust,
miks Jumal pidi tahtma õnnetust oma rahvale.
Iisrael polnud ju Jahve teenimist tegemata jätnud.
Seda tehti seadusekuulekalt Daanis ja Peetelis kuldvasikate ees.
Ahab ei tundnud Moosese seadust.
Juba esimene käsk ütles:
"Mina olen Issand, sinu Jumal,...
Sul ei tohi olla muid jumalaid minu palge kõrval!"
See käsk keelab sünkretismi ehk teiste jumalate teenimise Jahve ees.
Tihti sallib Issand selle käsu rikkumist pikka aega.
Kusagil siiski tuleb piir ette ja Tema armastus muutub vihaks.
Issand ei jäta karistamata ebajumala teenimist.
Eelija teadis seda. Ta teadis, et Jumala käsu rikkumisele
järgnevad tõsised tagajärjed nii loodusele kui inimesele.
Just neid tagajärgi pidigi ta nüüd kuulutama Iisraeli kuningale:
"..neil aastail ei ole kastet ega vihma muidu kui minu sõna peale!"
Nii kuulutas Eelija Ahabile.
Kust võis ta teada, et tema ennustus pärineb Jumalalt?
See võiski ju olla tema enda meelte ettekujutus.
Ja kui sadu oleks alanud järgmisel nädalal?
Sellised kahtlused ei vaevanud Eelijat.
Ta oli võrrelnud sõnumit Jumala Sõnaga, Moosese seadusega,
ja mõistnud, et need langevad kokku.
Kogu Piibel tunnistab üheselt, et kuivus, maa saastatus
ja ilma muutus on esimese käsu rikkumise tagajärjed.
"Hoidke, et ... ega teeniks teisi jumalaid ega kummardaks neid,
muidu süttib Issanda viha põlema teie vastu ja ta suleb taeva,
nõnda et vihma ei saja ja maa ei anna saaki, ja te hävite kiiresti
sellelt healt maalt, mille Issand teile annab!"
See kehtib ka tänapäeval.
Jaakobuse raamatus kirjutatakse hämmastavatest asjadest.
Ta palvetas ilmastiku katastroofi pärast.
Eelija oli meiesugune inimene.
Ta palvetas järelejätmatult, et vihma ei tuleks.
Maa ei saanud vihma 3,5 aastat.
Tol ajal sõltus inimeste elu sügis- ja kevadvihmadest.
Kuidas sai Eelija paluda rahvale sellist õnnetust?
Kas usklik ei peaks ligimesele paluma vaid õnne ja edu?
Või on uusateistidel õigus, kes väidavad,
et religioonid teevad oma järgijatest inimkonna vaenlased?
Humanistid ja uusateistid peavad ajalisi kannatusi halvimaks asjaks,
mis võib inimesele juhtuda. Piibli Jumal ei ole humanist.
Ta vihkab inimeste kurjust veel rohkem kui nende kannatusi.
Mõnikord tuleb Issandal valida kannatus mingi rahva osaks,
et see näeks ja tunnistaks oma kurjust.
See puudutab ka meie rahvast.
Kui Eelija palvetas põuda,
siis oli tema eesmärgiks tuua au Jumalale ja oma rahva pääsemine.
Jumalatus oli saanud sellised mõõtmed, et vaid katastroof võis avada
inimeste kõrvad Jumala Sõnale.
Näljahäda keskel saab nii mõnigi päästetud ja saab Taevasse.
Katastroof on äratuse eeldus.
Kui heaolu oleks jätkunud, siis oleks kogu rahvas jõudnud põrgu.
Seepärast palvetas Eelija vihma lõppemist.
Mida meie, lõpuaja usklikud, peaksime palvetama rahvale,
kes on hülgamas Jumala Sõna ja ristiusu?
Kas euro kursi langemine on üheks heaks võimaluseks,
kui see paljastab rahvale mammona pettuse?
Kas see paneb osa rahvast pöörduma Issanda poole?
Pöördume veel tagasi Eelija ja Ahabi juurde.
Esmalt naerdi prohveti ennustuse üle,
kuid naer kadus, kui sügisvihmad jäid tulemata.
Ja siis jäid kevadvihmad tulemata.
Algas raske põud.
Vilja ei saadud, loomad surid ja inimesed jäid nälga.
Mõni pidas õnnetust Eelija süüks.
Eelija pidi põgenema. Kuningas kuulutas ta tagaotsitavaks.
Kuhu võis mees peitu pugeda?
Oli selge, et terves Iisraelis polnud inimest,
kes oleks võtnud prohveti oma katuse alla.
Aga Issand ei olnud teda hüljanud.
Ta andis talle nõu minna Kriti jõe äärde.
Täna lõpetame siinkohas.
Järgmisel korral jätkame Eelijaga.
Kui keegi soovib toetada saate tootmist,
siis võid helistada ekraanil olevale numbrile.
Raha võid kanda ka pangakontole.
Palun kasuta viitenumbrit.
Tänan teid!
Tõlge: Merle Sibola