PIIBEL ARMSAKS
Tänases tähendamissõnas räägitakse isast,
kes ebaõnnestus täielikult laste kasvatajana.
Hämmastav on see, et see isa on Taevaisa.
Tal on sellised pojad, kes lähevad pidu panema
ja löövad ukse tagant kätt kinni;
või sellised, kes jäävad koju, olles vihased isa peale.
See on tähendamissõna kadunud pojast,
mis on Jeesuse kuulsaim tähendamissõna.
See on kirjas Luuka 15 peatükis.
Me kõik mäletame seda nii et ma ei loe seda tervikuna,
vaid tsiteerin seda jutu käigus.
"Ühel inimesel oli kaks poega.
Ja noorem neist ütles isale:
"Isa, anna mulle kätte see osa varandusest, mis saab minule!"
See oli Lähis-Idas ennekuulmatu juhtum.
See on sama, kui ta oleks öelnud isale: "Loodan, et oleksid surnud."
Sest isa elades ei olnud võimalik pärandust kätte saada,
seda ei saa ka tänapäeval.
Tollasel ajal oli see veel hullem solvang.
Isa nõustub sellega.
See tähendamissõna kuvab Taevaisa, kes nurisemata nõustub sellega,
et kui inimene ütleb: "Mulle aitab hea olemisest,
ma ei soovi enam kristlaste seltsis olla. Hakkan oma elu elama."
Jumal ei takista teda kuidagi, vaid annab talle pärandi.
Tal on võimalused kasutada elu rikkusi.
Seda see poeg tegigi. Ta läks välismaale.
Jeesus võis mõelda Roomat või Egiptust.
Seal polnud vaja üldsegi mõelda juutide Seadustele.
Seal sai elada nii nagu ise tahtsid.
Viinajõed, laulurõkatused ja mitmed tüdruksõbrad.
Kindlasti osteti ka kiireid kaameleid.
Sõber, kas see pole selline eluviis, mis meelitab ka meie ajal?
Oleks nii palju raha, et ei pea tööd tegema.
Saaks minna välismaale ja elada nii nagu tahan.
Ei mingeid seadusi.
Eriti usklike seadusi.
Kui mitmed meie aja inimesed tahavad just seda.
Kuid Jeesus räägib selles tähendamissõnas, mis juhtus.
Juhtus nii, et tulid patu tagajärjed.
Tuli näljahäda ja söök sai otsa.
Üldiselt hoolitses näljahäda ajal omade eest perekond.
Aga temal polnud peret.
Need sõbrad, kes olid keerelnud kadunud poja ümber,
kadusid kuhugile. Lõppude lõpuks polnud tal ühtegi tõelist sõpra.
Siis saabub madalseis: mees läks tööle sigalasse.
Kas teate, et juudile oli siga roojane loom?
See oli amet, mida see poeg poleks ealeski teinud.
Talle ei kõlvanud isagi talus tavaline maatöö,
rääkimata välismaal sigade hooldamisest.
Ta sõi sea kõtrasid, kui kõht korises tühjusest.
Siis aga juhtus midagi tähtsat.
Öeldakse, et poeg jäi mõttesse.
"Jäi mõttesse".
Ta otsustas, et naaseb isa juurde.
Ta ütles nii:
"Kui palju palgalisi on mu isal ja neil on leiba küllalt,
aga mina suren siin nälga!
Ma tõusen ja lähen oma isa juurde ja ütlen talle:
"Isa, ma olen pattu teinud taeva vastu ja sinu ees,
ma ei ole enam väärt, et mind su pojaks hüütaks!
Pea mind nagu üht oma palgalistest!"
Ja ta tõusis ja asus teele oma isa juurde".
See noor mees ei kaitse enam oma eluviisi ega patte.
Ta ütles: "Isa, ma olen pattu teinud sinu ees,
rikkunud 4. käsku: "Austa oma isa ja ema" ja ka taeva vastu."
Jumala vastu, kes andis talle elu
ja võimalused luua sellest mõttekas elu,
millest oleks kasu ka kellelegi teisele kui temale endale.
Ta raiskas kogu oma pärandi.
See on selle poja meelemuutus.
Võib-olla vaatab seda saadet keegi, kes on jõudnud sigalasse.
Said küll kord pärandi Jumalalt ja pärandi kodust,
aga see kõik kulus naudinguteks.
Oled tõeliselt õnnelik, et vaatad seda saadet,
kuna selle kaudu meenutab Taevaisa sulle,
et sul on Isa, kelle juurde saad tagasi pöörduda.
Kadunud poeg ei uskunud, et ta saab tagasi oma poja seisuse.
Ta ei olnud seda enam väärt.
Aga ta mõtles, et saaks ta olla kasvõi teenijagi.
Nii läks ta teele, omamata kingigi jalas.
Käib mitusada kilomeetrit. Kerjab toitu ja mõtleb,
et millise nahatäie ta nüüd koju jõudes saab?
Küll on nad mu peale vihased.
Siis kogeb ta elu üllatust.
Seal on isa, kes on oodanud teda koju.
Sellist isa pole olemas üheski kultuuris.
Pole ealeski kuuldud seda, et üks isa kohtleks sedasi inimest,
kes on raisanud varanduse.
Salm 20: "Aga kui ta alles kaugel oli, nägi isa teda ja tal hakkas hale
ning ta jooksis ja langes poja kaela ja andis talle suud.
Aga poeg ütles isale: "Isa, ma olen pattu teinud taeva vastu
ja sinu ees, ma ei ole enam väärt, et mind su pojaks hüütaks!"
Ent isa ütles oma sulastele: "Tooge kiiresti kõige kallim kuub
ja pange talle selga ja andke talle sõrmus sõrme ja jalatsid jalga
ja tooge nuumvasikas, tapke see ja söögem ning olgem rõõmsad,
sest see mu poeg oli surnud, ja on jälle saanud elavaks,
ta oli kadunud, ja on leitud!" Ja nad hakkasid rõõmsasti pidutsema.
Palestiinas pole majad sellised,
mis seisavad kõrgel künkal, kust näeb kaugele,
vaid küla rajati ühele tasandile.
See, et isa nägi poja tulekut, tähendab seda,
et ta oli maja katusel ja ootas.
Kui kaua oli isa oodanud?
Igal vabal hetkel läks ta katusele
ja vaatas kael pikalt, et kas minu armas poeg on tulemas.
Selline on Taevaisa.
Kui poeg tuleb, siis isa lausa jookseb,
kuigi Lähis-Ida mehed ei jookse - see ei sobi kokku nende väärikusega.
Ta jookseb väravani, et mitte keegi ei ütleks pojale halba sõna.
Ta kaisutab poega, annab oma parimad riided ja sõrmuse sõrme -
see tähendab, et poja õigused on talle tagasi antud.
Ja veel tapetud nuumvasikas, millest saab süüa 200 inimest.
Selline pidu korraldati.
Isa ütles, et poeg oli surnud, aga nüüd leitud.
Selline on noorem poeg, aga kuidas on lood vanema pojaga?
Vanemat kuvatakse tähendamissõnas kui inimest,
kes on olnud kogu aeg ustav.
Pole läinud kuhugile prassima.
Aga ta tegi isaga vahetuskaupa,
et kuna ta on nii usin, siis peaks isa talle palka maksma.
Ta ei uskunud seda, et kui isa oma varanduse kahe poja vahel ära jagas,
siis sai ka tema oma varanduse juba aastaid tagasi kätte.
Aga ta ei usu isa sõnu.
Seetõttu ütleb ta:
"Sina ei ole mulle kunagi andnud üht sikkugi,
et ma oleksin võinud rõõmsasti pidutseda oma sõpradega."
Usklik inimene, kes tunneb südames kibedust Jumala vastu.
"Miks Sa ei vasta minu palvetele?"
"Miks Sa pole mind õnnelikuks teinud?"
"Kõigil teistel läheb paremini kui minul."
"Sa kohtled paremini neid, kes on palju rohkem patte teinud."
Väidan, et sellist salajast kibedust
on maailmas ja kristlikes ringkondades palju.
Kuidas õpitakse armastama Taevaisa?
Noorem poeg õppis armastama, kui sai andeks oma prassimised.
Vanem poeg häbenes isa täielikult.
Isa kutsus teda peole ja lepitusele, öeldes talle:
"Poeg, sina oled alati minu juures, ja kõik, mis on minu, on sinu oma."
Isa tõotab taas, et varandus kuulub sulle. Sa oled pärija.
Poeg aga on vihane.
See tähendamissõna jääb siin pooleli.
Jeesus ei räägi, mis sai vanemast pojast.
Jeesusr kuulasid variserid, seadusetundjad ja mitmed teised,
kes mõtlesid end olevat head inimesed.
Jeesus jättis vastamise nende endi hoolde.
Noorem poeg aga õppis Isa armastama.
Järgmisel hommikul läks ta arvatavasti rõõmuga põllule.
"Kui tore, et saan Isa teenida!. Seda Isa, kes mind armastab."
Kodus olemine polnud enam raske.
Nüüd ta teadis, mis on välismaal.
Sõbrad, milles peitub selle tähendamissõna saladus?
Jeesuse ristis.
Selles, et Jumala lapsekasvatus ei ebaõnnestunud täielikult.
Jumalal on lisaks neile kahele ka kolmas poeg.
Me kõik oleme kas kadunud pojad või nagu see vanem vend.
Ka sina, kes vaatad, kuulud emba-kumba rühma.
Aga on veel kolmas poeg.
Jeesus. Jeesus läks välismaale nagu kadunud poeg,
aga tema ei läinud sinna oma soove, vaid Isa tahet täitma.
Ta täitis Isa tahte täiuslikult, aga kui saabus koju naasemise aeg,
siis ei läinud Temal nii nagu kadunud pojal,
vaid uks löödi Jeesuse nina ees kinni
ja Ta hüüdis: "Mu Jumal, mu Jumal, miks sa mu maha jätsid?"
Aga veel selleski olukorras kutsus Ta Jumalat Isaks.
"Isa, sinu kätte ma annan oma vaimu!"
Nii tegi Jeesus vahetuskaupa.
Uks poleks olnud kadunud poja ees lahti,
kui see poleks olnud Jeesuse ees kinni.
See oli hind, mille Jeesus pidi maksma selle eest,
et Ta võiks täna avasüli vastu võtta mistahes inimese.
Sellisegi, kes on oma ja teiste elu kõige hullemini ära rikkunud.
See on rõõmusõnum kadunud poja tähendamissõnas ka sinule.
Lisainfo: www.ilosanomapiiri.fi
Tõlge: Merle Sibola