PIIBEL ARMSAKS
Oleme jõudnud käskude nimekirjas viimase käsuni, mis kõlab nii:
"Sa ei tohi himustada!"
Katekismuses on see jagatud kaheks:
Ära himusta oma ligimese naist; Ära himusta oma ligimese vara.
Piiblis on see aga viimane käsk: "Ära himusta."
Loen selle ette.
2.Moosese 20:17
"Sa ei tohi himustada oma ligimese koda!
Sa ei tohi himustada oma ligimese naist, sulast ega teenijat,
härga ega eeslit ega midagi, mis su ligimese päralt on!"
Uues soomekeelses tõlkes on kirjas: "ära igatse".
Loen Lutheri selgituse.
"Meil tuleb karta ja armastada Jumalat nii,
et me ei varasta ega meelita ligimeselt tema abikaasat, teenijaid või karja,
vaid õhutame neid üles täitma usinalt oma kohustusi."
Viimane käsk erineb kõikidest eelnevatest selle poolest,
et see ei pööra tähelepanu meie käitumisele ega sõnadele.
See pöörab tähelepanu sisemisele inimesele,
keda ei tunne keegi muu peale minu enese ja Jumala.
Teisisõnu meie mõtetele, mida me ette kujutame.
Meie unistustele, millest me fantaseerime.
Meie soovidele, lootustele ja motiividele.
Väidan, et teistes religioonides ei ole sellist käsku.
See on juudiusu ja ristiusu eriline käsk.
Äkitselt on süda vaatluse all. Jumal on huvitatud sellest.
Jumalale on meie sisemine inimene palju tähtsam kui see väline.
Olgu väline nii seaduskuulekas kui tahes - kena ja korralik,
siis kui sisemus on kõiksugu saasta täis,
mõistab Jumal me üle kohut meie sisemuse järgi.
Kujutage ette, et asju, millest sa mõtled,
näidatakse ekraanil filmina,
kui istud näiteks koos perega elutoa diivanil.
Kuidas sa end tunneksid seda filmi vaadates?
Selles käsus räägitakse neljast asjade rühmast.
Esiteks inimese kodust, majast: teised ei saa seda himustada.
Teiseks tema abikaasast, seejärel tema omandist.
Viimasena tema töötegijatest. See käsk puudutab neid nelja rühma.
Kui palju juhtub seda kogu aeg,
et näiteks meelitatakse teiselt tema töötegijaid või abikaasat?
Või nurisetakse kohutavalt,
tundes kadedust, et teise maja või suvila on parem kui endal.
See kõik kuulub viimase käsu valdkonda.
Jaakobuse kirjas öeldakse himu kohta nii:
"Ärgu kiusatav öelgu: "Jumal kiusab mind!",
Sest Jumalat ei saa kiusata kurjaga, tema ise ei kiusa kedagi.
Pigem on nii, et igaüht kiusab ta enese himu,
ahvatledes ja peibutades."
Meil igaühel on oma himud,
mis ahvatlevad meid pidevalt pattu tegema.
Kui himu poleks, teeksime palju vähem pattu.
Jaakobus räägib "igaühest" - siia kuuluvad ka kristlased.
Kumb tõlge on õigem?
Vana ütleb "Ära himusta!", uus "Ära igatse!".
Tõde on, et heebrea- ja kreekakeelne verb on palju laiema tähendusega
kui eestikeelne sõna "himustama".
Jeesus ütles:
"Ma olen südamest igatsenud seda paasat süüa teiega",
kasutades seda sama verbi.
"Olen südamest igatsenud seda teha".
Piiblis on kirjas: "Või arvate, et Pühakiri ütleb asjata:
"Kadeduseni ta igatseb Vaimu, kes on asunud meisse?"
Jaakobuse 4:5.
Jumal on meie suhtes armukade.
Siin on seesama verb,
kuna Jumal ei soovi jagada meie südant ebajumalatega.
Võttes aluseks sõna "himustama" algtähenduse, võime näha,
et isegi hea asi võib muutuda halvaks, kui me seda väga soovime saada;
kui igatseme seda, mida Jumal on keelanud
või seda, mis kuulub teisele.
Kirg iseenesest pole paha, vaid hea asi.
Mis saab olla veel parem, kui et Jumal armastab meid kirglikult,
igaüks meist armastab oma abikaasat kirglikult,
või oma tööd või teenistust Jumala kuningriigis.
See on tõesti hea asi.
Aga kui meie tahtmine puudutab seda, mis kuulub teisele,
siis see muutub patuks.
Siis võib öelda "himuks".
Näiteks toit on väga meeldiv asi,
mille Jumal on meile andnud meie rõõmuks.
Me saame seda tänuga nautida mitu korda päevas.
Aga kui mitmed meist, sõbrad, on muutunud toiduhimu orjaks?
Kogu aeg on peas mõtted sellest, mis asub külmkapis.
Selline tugev tõmme on külmkapi ukse juurde,
kuigi arst on keelanud ühe või teise asja.
Sellest hoolimata sööme seda, kuna himu võidab meid.
Piiblis räägitakse inimestest, kelle jumal on nende kõht.
Kui vaadata ringi läänemaailmas, siis peab ütlema,
et üle poolte inimestest on sellised,
kelle kohta saab öelda, et kõht on nende jumal.
Toiduhimu on võitnud inimese.
Piibli ideaaliks on see, et südames ei ole mitte oma tahtmised,
vaid mõeldakse millestki puhtast ja heast.
Loen Õpetussõnad 4:23.
"Hoia oma südant enam kui kõike muud, mida tuleb hoida,
sest sellest lähtub elu!"
See on väga tähtis, mis on meie südames.
"Õndsad on puhtad südamelt, sest nemad näevad Jumalat."
Nii ütles Jeesus Matteuse 5:8
Kas teate, et inimesed ei saa tunnistada neid himusid,
kui neid neile teatavaks ei tehta.
Kui rääkida inimestele himudest, siis halb külg selle juures on see,
et inimesed tahavad seda, mis on keelatud. Keelatud vili on magus.
See on kui nõiaring, kus ühest küljest tuleb viidata himudele,
aga samas seda tehes, tuleb üha enam meelde keelatud vili.
Sõber, kas sina söandad vaadata tõele näkku ja tunnistada,
mis on sinu isiklik himu, mis sind ahvatleb ja peibutab?
Mille peremees pole mitte sina, vaid mis on sinu peremees.
Piibel ütleb, et lõpuaegadel himud legaliseeritakse.
ja mina ütlen, et me elame just sellises ajastus.
Peetrus ütleb oma 2. kirjas, 3. ptk
"Seda teadke esmalt, et viimseil päevil tuleb
pilkesõnadega pilkajaid, kes käivad iseenese himude järgi".
Peetrus ütleb veel samas kirjas 2. peatükis:
"Sest rääkides tühiseid ja õõnsaid sõnu,
ahvatlevad nad kõlvatute lihahimudega neid,
kes hiljuti on jõudnud ära põgeneda eksituses elavate seast,
kes, tõotades teistele vabadust, on ise kaduvuse orjad;
sest kellele on keegi alistatud, selle orjaks ta on saanud."
Inimesi ahvatletakse kirikuski moraalse laostumise orjusesse.
See on üks lõpuaja tunnusmärkidest.
Paulus ütleb 2.Timoteose 4:3
"Sest tuleb aeg, mil nad ei salli tervet õpetust,
vaid otsivad endile oma himude järgi õpetajaid,
kes kõditavad nende kõrvu"
On võimalik otsida enesele kristlikust kirikust ja osadusest
selliseid õpetajaid, kes õpetavad seda, mida ise tahan kuulda.
Õpetavad nii, et minu himude üle ei mõisteta kohut.
Sellised õpetajad on lõpuajal soosingus
ja need, kes kuulutavad himud himudeks, on ebasoosingus.
Sõbrad, mis erinevus on kiusatusel ja himul?
Kiusatus ei ole veel patt. Jeesustki kiusati ja veel kõige hullemini,
aga Ta ei teinud kunagi pattu.
Sel ajal, kui madu tuli paradiisi ja hakkas Eevaga vestlema,
ei olnud Eeva veel pattu teinud.
Aga madu oskas esitleda keelatud vilja nii ahvatlevana,
et kui Eeva seda puud vaatas, siis Piibli sõnul (1.Moosese 3:6):
"Ja naine nägi, et puust oli hea süüa, ja see tegi ta silmadele himu
ja et puu oli ihaldusväärne, sest see pidi targaks tegema."
Siis kui Eeva vaatas neid ihaldusväärseid vilju,
mis olid temale keelatud ja kujutas ette, kuidas võis tunduda neid vilju võtta,
suhu pista ja süüa, siis sel hetkel tegi ta pattu.
Ma väidan, et himu algab just siis, kui me kujutame ette,
kuidas tundub siis, kui me...
Meid tabab soov ja me kujutame ette, kuidas tundub selle täitmine.
Me võime isegi ihus tunda tundeid.
Siin on just vahe Jeesuse ning Eeva ja minu vahel.
Kui Jeesus nägi neid kivisid kõrbes, mille madu käskis leivaks muuta,
siis Ta ainult vaatas neid kive ega kujutanud enesele ette,
mismoodi need maitsta võiks, kui Ta need leivaks muudaks.
Ta ei langenud himu kätte.
Aga, sõbrad, miks siiski koheldi Jeesust nii
nagu Ta oleks kõigile neile kiusatustele alla jäänud?
Kui Jeesus risti löödi, siis löödi ristile himude ori.
Halvim karistus, mida kujutada ette Jumala poolt vaadatuna.
See tuli sellest, et Jeesus vahetas seal koha sinu ja minuga.
Meiega, kes oleme himude kütkes.
Ta kandis selle karistuse, mille sina ja mina oleksime pidanud kandma.
Selle tõttu võib Ta tänagi anda andeks kõik sinu himud.
Kui sul on raske seda uskuda, siis mine armulauale.
Seal jagatakse sümboolselt Tema ihu ja verd,
mis kinnitavad sulle,
et Jeesus on just sinu pattude pärast surnud.
Lisainfo: www.ilosanomapiiri.fi
Tõlge: Merle Sibola