PIIBEL ARMSAKS
Sarjas "Piibel ja 10 käsku" oleme jõudnud Piibli kuuenda,
aga luteri katekismuse viienda käsu juurde: "Ära tapa!".
Kui mitmed inimesed Soomes mõtlevad,
et seda käsku pole ma kunagi rikkunud.
Aga vaatame Piiblist, mida see käsk tegelikult tähendab.
Alustame näidetest. Kujutagem, et meil on 3 meest: härra X, Y ja Z.
Neil kõigil on vaenlane.
Nad vihkavad oma vaenlast ja tahavad, et too kaoks maa pealt.
Härra X võtab püssi ja tulistab oma vaenlast.
Härra Y võtab püssi, aga tulistab mööda.
Härra Z on argpüks ja ei söanda tulistada,
aga kui ta oleks täiesti kindel, et ta ei lähe kinni, siis ta tulistaks.
Kes neist kolmest on suurim süüdlane?
Piibli kohaselt on kõik kolm ühtmoodi patused
ja on ära teeninud põrgutule.
Aga Soome seaduse kohaselt on üks mõrvar, teine jääb süüdi mõrvakatses
ja kolmas ei lähe üldse kohtu alla.
Jeesus ütles käsu "Ära tapa!" kommentaariks (Mt 5:22):
"Muistsele põlvele on öeldud: Sa ei tohi tappa! ja igaüks, kes tapab,
peab minema kohtu alla. Aga mina ütlen: Igaüks, kes oma venna peale vihastab,
peab minema kohtu alla kes aga oma vennale ütleb: "Tola!",
peab minema ülemkohtu alla kes aga ütleb: "Sina jäle!",
peab minema tulepõrgusse."
Jeesus kuulutab, et põrgutuli ootab seda, kes nimetab teist jäledaks.
Teisiti öeldes teist inimest kiusates.
Kiusamise teel on nii lihtne eemaldada teiselt inimeselt eneseväärikus.
Olen õpetajana töötades kuulnud eri lugusid noortest,
keda on koolis kiusatud ja kes on selle järel olnud nii arad
ja nende elus on olnud palju kurbust,
et see on lihtsalt kohutav.
Mõelgem koolitulistamistele, mis on Soomes toimunud juba kaks korda.
Need, kes kiusasid tulistajaid, kas nad teadsid, et Jeesus ütles:
kes teist kiusab, on ära teeninud põrgutule?
Nad pole mitte põrmugi paremad kui tulistaja.
Millest tuleneb see, et kiusamist on järjest enam koolides,
töökohtades ja ka peredes?
Tänapäeva vahendid on eriti julmad: pannes kiusatavast internetti vastiku pildi,
võtad temalt viimasegi eneseväärikuse.
Mõtleme sellele, mida kõike keelab meil teha 5. (6.) käsk.
Esiteks see keelab tapmise. Piibli esimene surm oli venna tapmine.
Kain tappis Aabeli.
Põhjuseks oli kadedus.
Johannes ütleb oma kirjas: "Igaüks, kes vihkab oma venda, on mõrvar
ja te teate, et ühelgi mõrvaril ei ole igavest elu, mis temasse jääks.
Kas sa vihkad teist inimest?
Sellisel juhul oled mõrvar.
Jeesus ütles, et igavene elu ei saa sinus püsida.
Piibel ütleb: "Kui vihastute, siis ärge tehke pattu!"
Jeesus vihastus templis, punus piitsa ja ajas sealt välja
kõik müüjad ja ostjad.
See näitab seda, et saame vihastuda õige asja pärast.
Kui küsimus on Jumala austuses ja ligimese parimas.
Aga omal kohal on ka kättemaksu jätmine Jumala kätte.
See on nii, et kui meile tehakse halba, siis vihastume ja vihkamegi,
aga see viha peab olema kontrolli all.
Meil on võimalus valida suhtumist:
Me ei suuda lõpetada vihkamist, aga võime ka öelda enesele:
kas see on õige või vale.
Jeesus ütles, et armastage vaenlast. Ta ei öelnud, et jätke vaenlane rahule,
ärge mõelge temale.
Jeesus ütles, et vaenlast tuleb armastada.
Kas see ei puuduta meid kõiki, nimetades meid käsu rikkujaks.
Kes vihkab ja on kibeduses, see mürgitab enese elu rohkem
kui kellegi teise elu.
Kättemaks on tänapäeval paljude filmide ja mängude teema.
Teleris on palju politseisarju, kus õigustatakse seda,
et mina võtan kättemaksu enese kätte.
Kui politsei ei lahenda juhtumit, siis teen seda ise.
Mina saan kätte selle, kes tappis mu lapse.
Sedasi õpetatakse noortele valet eluviisi.
Piiblis ütleb Jumal: "Minu päralt on kättemaks, mina tasun kätte."
Õigus võidab kord igal juhul. Kui mitte enne, siis viimsel kohtupäeval.
See on suur lohutus inimesele, keda on kiusatud vm. halba tehtud.
Pole vaja haarata õigusemõistmist enese kätte.
Veel viise, kuidas on võimalik seda käsku rikkuda. Üks on rassism.
Rassism on patt. Jumal on loonud kõik inimesed võrdväärseks.
Nahavärvist, rassist, rahvusest, keelest ja usust sõltumata.
Igat välismaalast tuleks siin kohelda samamoodi nagu soovid,
et sind koheldaks, kui kolid ise elama võõrale maale.
Üks viis, kuidas seda käsku rikutakse, on abort.
1970-ndatel lasti abort nn. "vabaks"
ja sellest ajast on Soomes tapetud ema kõhus 620 000 last.
Meid oleks siin maal juba üle 6 miljoni,
kuna neil 1970-ndail mittesündinud lastel oleks juba omal lapsed.
Meil oleks nii palju noori inimesi, kes täidaksid meie lasteaiad,
koolid, ülikoolid ja töökohad.
Kust me teame, et abort on vale?
Teame seda sellest, et loodet loetakse Piiblis inimeseks.
Psalmides on Jumala kohta öeldud: "Su silmad nägid mind juba mu eos
... ehk küll ühtainustki neist /päevadest/ ei olnud olemas."
Ristija Johannesest kirjutatakse, et ta hüppas rõõmust
ja täitus Püha Vaimuga juba ema kõhus.
Millal saab inimesest inimene, kui mitte siis, kui kaks seemet ühinevad?
Jaapanis olles mõistsin, et ka budistid tunnevad süüd abordi tõttu.
Budismi templites on osakond, kus saab lepitada aborteeritud hinge.
Norras on loodud leinarühmad aborti teinud naistele.
Jumal on pannud meie, naiste südametesse,
lapse kaitsmise instinkti.
Abordist jäävad jäljed, kui seda instinkti ei kuulata,
vaid aborteeritakse oma laps.
Samas on inimesi, kes tahaksid last saada;
kes armastaksid ja hoiaksid seda last südamerõõmuga, kui vaid saaksid.
Kuidagi traagiline on see, et need kaks ei kohtu:
see, kes ei taha või ei jaksa hoida last ja see, kes tahaks hoida teise last.
Tahan siinkohal tänada kõiki neid emasid, kellel on palju lapsi.
Kristlane ei tohiks kunagi kaasa tunda naisele, kellel on palju lapsi.
Piibel vaid õnnitleb.
Järgmine viis, kuidas saab rikkuda seda käsku, on eutanaasia.
See on inimese elu lühendamine sel viisil, et ta tapetakse
või lastakse tal enesel end tappa enne õiget suremisaega.
Jumal on ära lugenud kõik meie elupäevad.
Ta on ära arvestanud meie jõuvarud. Jeesus on me kõrval viimse hetkeni.
Tänapäeval on palju häid valuvaigisteid ja võin öelda,
et eutanaasia valude lühendamise meetodina on vale ja mittevajalik.
Veel üks viis, kuidas tänapäeval käsku "Ära tapa!" palju rikutakse:
see on kõik need tapmismängud, mida lapsed ja noored mängivad
tundide kaupa iga päev.
See pole õige! Pole õige, et laseme lastel harjutada tapmist iga päev.
Need mängud muutuvad järjest metsikumaks
ja lapse peas on aina teise tapmise mõtted.
Kristlastest vanemad peavad jälgima, et nende lapsed ei mängiks neid mänge.
Kui selliste laste hulgas on kasvõi üks sajast,
kelle psüühikat see mõjutab nii, et see haarab noa või püssi järele,
siis mõelgem, kui palju vägivalda me kogeme järgmiste aastate jooksul.
Seda tuleb kindlasti öelda, et rahval on õigus end kaitsta.
See õigus on meile Piiblis antud. Riigil võib olla politsei ja armee.
Selline on see kuues käsk.
Kui mõelda sellele, kuidas Jeesus järgis kuuendat käsku,
siis Tema järgis seda joont mööda.
Ta jõudis armastada ka vaenlast
ja palvetada tema eest viimaselgi hetkel.
Loen nüüd raamatust "Inimese kasutusjuhend".
"Kas pole imeline, et Jumala tapmisest sai inimkonna päästetee?
Mõrvatud Jumala Poja verest sai päästevahend.
Jeesus ise koges igaüht neist karistustest,
mida Ta mäejutluses vihkajaile, kirujaile ja tapjaile määras.
Jeesus asus vabatahtlikult kohutava vägivalla ja sadismi kohale -
sinu asemel.
Tema kannatuste üle naerdi samamoodi nagu naerdakse praegu
verepritsmete üle televiisoris.
Just mõrvarite eest palvetas Jeesus: "Isa, anna neile andeks!".
Just mõrvari viis Ta enda kõrvalt paradiisi.
Sel päeval avanes paradiisiuks mõrvajale - ja ka igaühele meist.
Sõltumata sellest, kuidas me oleme seda käsku rikkunud.
Jeesuse veri hüüab kõvemini kui Aabeli veri, ütleb Piibel.
See ei hüüa kättemaksu, vaid pattude andeksandmist.
Nii sinule, sõber, kui ka minule, kes ma seda räägin.
Lisainfo: www.ilosanomapiiri.fi
Tõlge: Merle Sibola