PIIBEL ARMSAKS
Kuhu on aeg kadunud maailmast?
Kiirus, stress ja läbipõlemine - neid sõnu Piibel ei tunne.
Piibli indeksis pole sõna "kiire".
Samas on see nii tavaline väljend tänapäeval.
Kas sinul on aega? Kas sul on aega tähtsaima jaoks?
Või kaob su elu kui linnutiivul, püüad järge hoida, aga samas
ei tea, kuhu see aeg küll kaob?
Kas teed oma elus vahet pühal ja argisel?
Kas sinu hing ja ihu saavad puhata ühel päeval nädalas?
Kas oled õpetanud oma lastele, et pühapäeval minnakse kirikusse
Jumala Sõna kuulama?
Või te ei saa seda teha laste harrastuste tõttu?
Oleme 10 käsu sarjas jõudnud neljanda käsu juurde,
mis on luteri katekismuses kolmas:
"Pea meeles, et sa pead hingamispäeva pühitsema!"
Pea meeles! See jätkub veel, ma loen 2. Ms 20:8-11.
"Pea meeles, et sa pead hingamispäeva pühitsema!
Kuus päeva tee tööd ja toimeta kõiki oma talitusi,
aga seitsmes päev on Issanda, sinu Jumala hingamispäev.
Siis sa ei tohi toimetada ühtegi talitust,
ei sa ise ega su poeg ja tütar, ega su sulane ja teenija...
Sest kuue päevaga tegi Issand taeva ja maa, mere ja kõik, mis neis on,
ja ta hingas seitsmendal päeval:
seepärast Issand õnnistas hingamispäeva ja pühitses selle."
See on kolmas käsk, Piiblis neljas.
Aeg loodi siis, kui maailm loodi. Aega polnud olemas enne seda ja
seda pole peale maailma hävimist.
Meile on antud sellest ajast üks väike osa: 70 või 80 aastat.
Me vastutame selle eest, kuidas me seda aega kasutame.
Piiblis on palve: "Õpeta meid meie päevi arvestama,
et me saaksime targa südame!"
Kes arvestab päevi valesti, sel on rumal süda.
Ta raiskab aega.
Ta läbib elu lõbutsedes ja meelt lahutades.
Neile, kes usuvad igavesse ellu, on seepärast aeg tähtis maa peal.
Aga kes ei usu igavesse ellu,
sellel on tungiv vajadus võtta sellest lühikesest ajast nii palju kui võimalik.
Ja siis hakatakse lõbutsema.
Vananemine on sellisele inimesele õudus ja surm on kõige lõpp.
Mõni soomlane on nädalavahetuse möödudes veel rohkem väsinud
kui enne nädalavahetust.
On nii kõvasti pidu pandud ja viina joodud
ning hing ja ihu pole põrmugi puhata saanud.
Siin pole järgitud kolmandat käsku.
Hingamispäeva pidamise käsu aluseks on väide, et ka Jumal puhkas.
Kui Jumalal, kes on Kõikvõimas maa ja taeva Isand,
on aega puhata seitsmendal päeval, siis kas meil, inimestel, pole samuti?
Jumal, me Looja on välja arvutanud, et seitsmenda päeva puhkus
on hea inimese psüühikale ja ihule.
Mitte iga neljas ega kümnes, vaid iga seitsmes.
Kui me tõesti puhkaksime ja pühitseksime hingamispäeva,
siis sõnade "stress", "kiire" ja "läbipõlemine" kasutus
väheneks tunduvalt meie maal.
Piiblis on hingamispäeval ka humanitaarne põhjus.
See, et ka töötegijad ja loomad: hobused ja eeslid saaksid puhata.
Et on olemas päev, kui kõik saavad kätte vajaliku puhkuse.
Aga ei piisa, et me puhkame hingamispäeval,
vaid selles käsus on öeldud, et päeva tuleb pühitseda.
Mida tähendab pühitsemine?
Pühitsemine tähendab "Jumalale eraldamist".
See on see aeg, mille me eraldame Jumalale.
Muidu elame oma elu kui orav rattas
ega leia sealt aega Piibli lugemiseks ja Issanda hääle kuulamiseks.
Selleks on meile antud pühapäev.
Vanas Testamendis õpetati manna- ime abil hingamispäeva pühitsemist.
Kui Jumala rahvas oli kõrbes,
siis manna sadas maha ja seda korjati igal päeval.
Siis ütles Issand, et kuuendal päeval saad sa korjata kahe päeva portsjoni.
Kui nii tehti teistel päevadel, manna mädanes ja sinna sisse tulid ussid.
Aga Sabati eel korjatud manna säilis.
Sel viisil õpetas Issand, et Ta annab igapäevase leiva
ja selleks pole vaja rabeleda nädal aega.
Hingamispäeva pühitsetakse siis nii, et antakse aega Jumala Sõnale.
Siis koguneb Jumala rahvas kokku.
Siis õpetatakse lastelegi, et pühapäev on Jumala Sõna kuulamise jaoks.
Kui lapsi ei võeta kaasa kirikusse, siis ei õpi nad seal kunagi käima
ja kas siis neist saavad usklikud?
Ei piisa, kui minnakse mingisse kirikusse.
Tuleb minna sellisesse kirikusse, kus Piiblit õpetatakse õigesti,
kus õpetatakse päästeteed õigesti ja
kus ristimist ja armulauda toimetatakse vastavalt Jumala Sõnale.
Kui nädala jooksul tehtud patud piinavad,
siis kirikus saab kergendust teadmisest, et tõesti Jeesus annab patud andeks.
Ma saan taas alustada uut nädalat puhta südamega.
Kuna elan üksi, siis pole mul majapidamises teisi,
kellega vastuollu minna.
Aga kui ma lähen vanemate koju, siis seal toimuvad need kokkupõrked.
Mitmel korral olen istunud kirikus ja mõelnud:
kas ma saan andeks selle, et olen nii õel inimene,
kes pole paremaks muutunud?
Imeline on kuulata kirikus patust pääsemise sõna
ja vastu võtta armulaua leib ja vein.
See on hingamispäeva pühitsemine.
Aga kuidas on lood Soomes?
Kui olin Jaapanis, siis õpetasime seal jaapanlastele,
kes pöördusid kristlusesse, et pühapäev on eriline päev.
Sel päeval ei kaubelda, ei koristata ega pesta pesu.
Siis käiakse kirikus ja ollakse koos sõpradega,
loetakse Piiblit ja käiakse looduses.
See oli uudis uutele kristlasele Jaapanis.
Ja nüüd liigub Soome kiirelt paganamaa kommete suunas.
Poed on lahti pühapäeviti.
Ostukeskus on mammona tempel.
Viimasel jõulukuul oli näha,
kuidas ostukeskuse parklates oli rohkem autosid kui kiriku parklas.
Kas šoppamine teeb sind ja sinu lapsi õnnelikumaks?
Kas teil juba pole maja asju täis?
Selle asemel, et minna kirikusse Jumala Sõna kuulama.
Lapsed ohverdatakse mammona tarvis.
Kui paljud üksikemad töötavad siin maal müüjana ja
peavad nüüd töötama pühapäeviti?
Kus on sel ajal lapsed?
Olen kindel, et laps tahab ennem olla koos sinuga,
kui nende asjadega, mis oled hankinud pühapäeval töötamisega.
Jaapanis, kus pühapäev ei ole vaba päev, vaid poodlemise päev,
puudub perel koosolemise aeg.
Tahan veel rääkida Jeesusest ja hingamispäevast.
Jeesus ütles end olevat hingamispäeva isand.
Ta riidles mitmel korral variseridega hingamispäeva teemal.
Variserid olid vihased, kui Jeesus tegi imesid hingamispäeval.
Küsimus oli: kas hingamispäeva peetakse seaduse või evangeeliumina?
Kas pääste tuleb sellest, et sabatil ei tohi käia üle 1 km,
valgust ei süütata jms juutide nõudeid täidetakse?
Või pääseme me üksnes usu kaudu, Jeesuse armu kaudu?
Jeesusele hingamispäev oli evangeelium.
See oli eelpilt puhkusest, mille tõi meile ristisurm.
Südametunnistuse ja igavese elu puhkus, mis on Jeesuse juures.
Jeesusele oli sabat evangeeliumiks, aga variseridele oli see seaduseks.
Väidan, et tänapäeval on näiteks adventistidele
hingamispäev seaduseks, mitte evangeeliumiks.
Mõistame apostlite tegudest ja kirjadest, et üpriski ruttu hakati
nädala esimest päeva hingamispäevana pühitsema,
kuna see oli päev, kui Jeesus tõusis surnuist üles.
Nüüd pöördutakse Soomes paganlike kommete juurde
ja pühapäev ei ole enam enamikele soomlastele erinev päev teistest.
Võib-olla magatakse pühapäeviti kauem.
Kas tuleb päev, mil kõik poed on lahti pühapäeviti,
aga riiulitelt pole midagi leida?
Jumala õnnistus on seotud sellega,
kui palju antakse Temale aega ja kas hingamispäeva pühitsetakse.
See pole juhus, et Jeesus lebas hauas just hingamispäeval.
Ta surmati reedel ja Ta oli sabati päeval hauas
ning Ta tõusis üles pühapäeva hommikul.
Ühe sabati Jeesus magas hauas.
Nüüd loen otse raamatust "Inimese kasutusjuhend":
"Ei olnud juhus, et see päev oli vana lepingu hingamispäev.
Jeesus astus sisse surmavalla väravaist, et sina saaksid astuda
sisse eluväravaist igavesse hingamispäeva puhkusesse.
Jeesus veetis ühe sabati surmavallas,
et sina saaksid pidada ühel päeval igavesti sabatipidu."
Tõlge: Merle Sibola