PIIBEL ARMSAKS
Oleme jõudnud sarjas "10 käsku" kolmanda käsu juurde.
See räägib Jumala nimest ja selle kasutamisest. Kolmas käsk kõlab nii:
"Sa ei tohi Issanda, oma Jumala nime asjata suhu võtta, sest
Issand ei jäta seda nuhtlemata, kes tema nime asjata suhu võtab!"
2. Ms 20:7
"Issand ei jäta seda nuhtlemata, kes tema nime asjata suhu võtab!"
Kas see on nii tähtis?
Miks Jumal on tahtnud teha ühe erilise käsu selle kohta, kuidas
Tema nime öelda või mitte öelda?
Miks on see tähtis?
Asi on selles, et Sõna tähendus muutub selle kasutuse käigus.
Vanasti öeldi "hullumaja", siis muutus selle tähendus halvaks ja
uueks sõnaks valiti "vaimuhaigla".
Sõnad muutuvad kasutuse käigus.
Seetõttu soovib Jumal kaitsta oma nime, et kui kuuleme sõna "Jumal",
"Jeesus", "Püha Vaim", "Piibel", siis tuleb meile meelde õige asi;
see, milline Jumal on tegelikult.
Ma ise jõudsin identiteedikriisi, kui Iraani ja Iraagi vahelise sõja
ajal lehtedes hakkas ilmuma sõna "mailis" (saatejuhi nimi)- see
tähendas Iraani parlamenti.
Mul oli vaevahigi otsa ees, kui see ilmus nii tihti paljudes Soome
lehtedes. Kõik mõtlevad Iraani parlamendile minu nime kuuldes!
Jumal on samamoodi vaevahigis.
Kui Tema nime ei kasutata õigesti, vaid valesti, siis inimesed enam
ei jõua päästele.
Vanemad teist mäletavad kindlasti, kuidas Hannu Salama't süüdistati
Jumala pilkamises. Juba sel ajal ütles peapiiskop, et Jumal ei vaja
oma nime kaitsjat.
Võimalik, et Ta ei vaja seda, aga meie vajame seda, et Tema nime
õige tähendus säiliks meie vestlustes.
See on tõsine asi, kui Jumala nime kasutatakse valesti. Üheski teises
käsus pole ähvardust: Jumal ei jäta seda nuhtlemata, kes Tema
nime asjata või valesti lausub.
Mõelgem näiteks, millise karuteene valmistas raamat "Da Vinci kood"
Jumala nimele ja Jeesuse mainele. Jeesus, kes õpetas, et seksiasjades
on õige üks mees ja üks naine, ja tuleks abielluda ja ühtäkki
teade, et Tal on lapsed Maarja- Magdaleenaga. See on Jumala
nime valestikasutamine, Jeesuse pilkamine. Selle raamatu kirjutaja
saab seista Jumala ees koos tekstiga, mida ta kirjutas.
Kui mitme miljoni inimese meeles on pilt Jeesusest muutunud selle
raamatu kaudu.
Piibli Jumalal pole pilti, aga Tal on nimi. See nimi ilmutab meile,
milline Jumal tegelikult on.
Kui küsida näiteks, kas kõikidel religioonidel on sama Jumal, siis
me näeme nimedest, et see nii pole.
Näiteks, kui öeldakse, et meie Jumal on Jeesuse Kristuse Isa,
siis sellega pole moslemid nõus.
Sellest me mõistame, et meil on erinev Jumal.
Kuidas Jumal karistab inimest, kes kasutab Tema nime valesti?
Vanas Testamendis oli väga range karistus - surm. Nii suur patt.
Meie ajal tuleb see karistus nii, et hädas olev inimene ei oska
enam hüüda appi Jumala nime. Kui esmalt on nime tähendus muutunud.
Seetõttu sulgub Taeva värav tema ees.
Issanda nime kasutatakse Piiblis loendamatuid kordi eri viisidel.
Vanas Testamendis Issanda nime armastatakse, kiidetakse; selle
sees on kaitse; seda tunnistatakse, kuulutatakse. Teiselt saab inimene
häbeneda või halvaks pidada Issanda nime. Uues Testamendis
koguneti kokku Jeesuse nimel, ristiti Tema nimesse, palvetati
Tema nimes, kogeti tagakiusu Tema nime tõttu,
kanti seda nime paganate ette. On öeldud, et taeva all pole
ühtegi teist nime, kelle läbi inimene pääseb, vaid Jeesuse nimi.
Kristlasele antakse selline juhis eluks:
"Ja kõik, mida te iial teete sõnaga või teoga, seda tehke Issanda
Jeesuse nimel, tema läbi Jumalat Isa tänades!"
Kõik Jeesuse nimes.
Mõtleme sellele, mis on Jumala nime valesti kasutamine.
Esimene, ilmne asi - kui vannutakse Jumala nimel.
Või kui needust vürtsitatakse Jeesuse nimega.
See on patt.
Ma imestan seda vandesõnade hulka, mida on kuulda nii televisioonis
kui ka iseennast viisakaks pidavate inimeste suust.
Jumala nime valesti kasutamine on ka see, kui keelatakse Jeesuse nimi
näiteks ??? - ei julgeta öelda oma veendumust, kuna
kõik teised on teisel arvamusel.
Jeesus ütles: "kes iganes Minu ära salgab inimeste ees, tema salgan ära
ka mina oma Isa ees, kes on taevas."
Ka siis, kui sõnad ja teod on vastuolus.
Usklik räägib üht, aga teeb teist. Kiri roomlastele ütleb:
"teie pärast teotatakse Jumala nime paganate seas."
Kui palju on nii ka praegusel ajal, kui preestrid ja kantorid ???
ja niiviisi pilgatakse Jumala nime.
Väidan, et ka Jeesuse nime kordamine mõnes koguduses:
Jeesus, Jeesus, Jeesus.
Ei mõelda sellele, mida öeldakse.
Ka see on Jeesuse nime valesti kasutamine.
Nüri jutlustamine on samuti nime valesti kasutamine. Kui mitmed
inimesed on välja jutlustatud kirikust? Kuna jutlused on igavad,
siis nad järeldavad, et Piibel ja ristiusk on igavad.
Selline jutlustaja annab vastust nende jutluste eest Jumala ees.
Valeõpetus on kõige suurem patt, kuidas võib patustada Jumala nime
vastu, õpetatakse Jeesus nimest ja Jeesusest valesti. Temast saab
vale ettekujutuse. Ta ei ole enam inimene ja Jumal. Päästja, kelle
kaudu pääsetakse. Tänapäeval on valeõpetuse kandjateks ehk
liberaaliteoloogid. Need, keda on täis ülikoolid.
Mõtlen teoloogiateaduskondi.
Õpetatakse, et Jeesus ei sündinud neitsist, ei tõusnud ihulikult üles
surnust, ei teinud imesid. Et Ta oli vaid Maarja ja Joosepi poeg.
Või isegi Maarja ja kellegi Rooma sõduri poeg, kelle Jumal
adopteeris ülesande täitmiseks.
See on Jumala nime valesti kasutamine, mille eest Jumal
ei jäta karistamata.
Mis on Jumala nime õige kasutamine?
Issanda nime hüüdmine abiks. Sõber, selleks on sul palju kurbust, et
sa oskaksid kasutada Issanda nime õigesti. Et sul oleks Tema juurde
asja iga päev. Sellist asja, mille pärast tuleb hüüda, kui südames
on nii suur kurbus.
Ka õnnistus: õnnistame toitu ja iseendid.
Jeesuse nime kiitmine.
Need on nime õiged kasutamised.
Jeesuse nimel õnnistamisel on vägi.
Olen näinud paganate maal, kui palju inimesed kardavad pimedust
ja vaime ja kõike seda, kui nad ei tea seda ainsat nime, mis
ajab eemale kurjad vaimud.
Kas sinu lapsed ja lapselapsed teavad seda nime?
Kas nad oskavad hüüda Jeesust appi, kui nad kardavad? Tänapäeval elavad
paljud lapsed ja noored vaimude ja nõidade maailmas.
Võitlemine õige õpetuse pärast on ka Jeesuse nime õige kasutus.
Seda me peaksime tegema, et jumalatus ja maailma loomise
evolutsiooniteooria ei võidaks kogu läänemaailma kultuuri.
Me peame võitlema.
Misjonitöö on Jeesuse nime õige kasutamine. Kanname Tema nime
nende juurde, kes pole seda varem kuulnud. See on kõige
imelisem töö, milles ka sina pead mingil viisil osalema.
Ka saatana ja kurjade vaimude välja ajamine Jeesuse nimel
on Tema nime õige kasutamine.
See on nii olnud läbi ristiusu ajaloo.
Ütlen siin hoiatuse, et usklikes pole vaime. Inimene, kes on
ristitud ja usub Jeesusesse, tema seest pole vaja vaime välja ajada.
Aga kui näiteks inimene ei kuulu kogudusse, pole ristitud ja
pole kuulnud Jumala Sõna, siis kurje vaime tuleb temasse juurde.
Võib olla ka nii, et mõned muusika- stiilid on neid lisamas.
On lõpuaeg. Sel ajal on võitlus nime pärast äge.
Eelmisel korral rääkisin sellest, et võideldakse pildi pärast,
aga ka nime pärast.
Ilmutusraamatu metsalisel on 10 sarve ja 7 pead, millele on
kirjutatud metsalise nimi.
"Ja ta avas oma suu Jumala teotamiseks, et teotada tema
nime ja tema telki - neid, kes viibivad taevas."
Jumala teotamine lisandub lõpuajal.
Kas see pole nii?
Kas on kunagi Soomes pilgatud Issandat nii palju kui praegu,
ka tavalistes päevalehtedes?
Ja siis tuleb teine metsaline, kes sunnib kõiki - suuri, väikeseid,
rikkaid ja vaeseid, vabu ja orje võtma käele või otsaesisele
metsalise märgi. Sellel märgil on metsalise nimi ja nime arv.
Võitlus nime pärast.
Vaatame Jeesust. Jeesus ja Jumala nimi.
Jeesus täiustas Jumala nime.
"Mina olen ülestõusmine ja elu, tee, tõde, maailma valgus, eluleib
ja hea karjane".
Viimasel õhtul ütles Jeesus: "Mina olen ilmutanud Sinu nime inimestele".
Tegelikult tapeti Jeesus Jumala nime pilkamise pärast.
Mitte sellepärast, et Ta ise oleks pilganud, vaid selle pärast, mida
meie oleme teinud või tegemata jätnud-vaikimine, mitte võitlemine-
patt kolmanda käsu vastu.
Jeesust karistati, et meid ei tuleks karistada igavese hukatusega.
Lisainfo: www.ilosanomapiiri.fi
Tõlge: Merle Sibola