PIIBEL ARMSAKS
Oleme saadetega sealmaal, et järel on üks teema neli korda.
Valisin erilise teema: Piibel ja õpetus.
Paljud kristlased arvavad, et õpetust pole vaja, Piiblist piisab.
Kuulsin, et Soomes on loodud uus kogudus, millel pole õpetust.
Tänases saates tahan mõtiskleda selle üle, mille jaoks õpetust on
vaja ja kas seda üldse on vaja, või kas üksnes Piiblist piisab.
Vajame fikseeritud dogmasid.
Mõelge, kui keegi tuleb küsima, et kes Jeesus on?
Kas te annate talle Piibli ja ütlete, et uuri ise.
Või ütlete, et Jeesus on inimeseks saanud Jumal? Kui niimoodi ütlete,
on see teie kristoloogiline dogma, ehk õpetus Kristuse kohta.
Kui Jehoova tunnistaja seisab ukse taga. Ta ei ütle otse, aga vihjab,
et ei vajata muud kui Isa Jumal, Jeesus ei olnud Jumal.
Iga kristlane teab, et Jehoova tun- nistajal pole õigus. See tähendab,
et meil kristlastel on muutumatu õpetus Kristusest.
Mõtelge näiteks Jaapani misjonitöö peale, kui seal ei oleks õpetust,
mida õpetaksime ristimiskoolis, kus me Katekismust õpetame.
Ohtlik asi on see, et valeõpetus ei juhi Taevasse.
1.Joh 4:2-3: Sellest te tunnetate Jumala Vaimu: iga vaim, kes tun- nistab Jeesust Kristust lihas
tulnud olevat, see on Jumalast. Ja ükski vaim, kes ei tunnista seda Jeesust, ei ole Jumalast; ja see on
kristusevastane vaim, kelle te olete kuulnud tulemas olevat ja nüüd juba on maailmas.
Selline vaim, kuulutaja, inimene, kes väidab, et Jeesus ei ole
samaaegselt Jumal ja inimene, temas on antikristuse vaim.
Tal on vale kristoloogia, vale õpetus Kristusest.
Tv7 on selline koht, kus kõik saavad omast õpetusest rääkida.
Mõtlesin, et lõpetades Piibel armsaks sarja, selgitan teile
millesse ise usun.
Mõned teie seast on ehk mõelnud, et kuidas ma võin luterlane olla
kui luterlik kirik on selline nagu on.
Vaatame, kas minu usu seletuseks piisab Piiblist või on
Lutherit abiks vaja. Soovime, et iga vaataja loeks ise Piiblist ja
oleks nagu Berea usklikud, kes kontrollivad, kas õpetus on Piibli
kohane.
Esmalt kristoloogiast, mida Piibel selle kohta ütleb.
Mäletate kindlasti, kuidas Jeesus 3-aastase tegevuse lõpus küsis
jüngritelt: "keda teie mind ütlete olevat?"
Vastus oli jüngrite õpetus Kristusest. Peetrus ütles:
"Sina oled Kristus, elava Jumala Poeg!" Jeesus vastas ning ütles temale: "Õnnis oled sa, Siimon,
Joona poeg, sest liha ja veri ei ole sulle seda ilmutanud, vaid mu Isa, kes on taevas."
Mõelge, õige õpetuse ilmutab Jumal, kes on taevas. See, et usume
Jeesuse kohta õigesti, ei ole tühine, vaid vajame selleks Jumala ja Ta
Vaimu abi. See oli esimene tunnistus Uues Testamendis.
Sellele oli üks õige vastus.
Siis tuleb koguduse tunnistus: "Jeesus on Issand!"
Tänapäeval on kerge öelda, et Jeesus on Issand, aga sel ajal,
kui Korintoses tunnistati, et Rooma keiser ei ole kõige kõrgem juht.
Sellest sai alguse tagakiusamine.
Kui kristlased oleksid öelnud, et küll keisergi on tähtis,
aga Jeesus... neid ei oleks võib-olla kiusatud.
Aga nemad ütlesid, et Jeesus on Issand ja kummardavad ainult Teda,
teisi üldsegi mitte. See oli nende usutunnistus.
Tänapäeval kristoloogia on levinud, kõik kristlased arvavad
nii, välja arvatud üks suur rühm - liberaalsed teoloogid.
Väga paljud Helsingi ülikooli teo- loogilise teaduskonna professorid
ei usu sellesse, et Jeesus oli nii inimene kui ka Jumal.
Nad usuvad, et Jumal adopteeris Jeesuse mingil hetkel, aga Jeesus
oli ainult inimene. Ta ei sündinud neitsist ning Ta keha jäi hauda,
kuigi jüngrid uskusid ülestõusmisse ja nii sündis kirik.
Kuigi minu kirikus on liberaalseid teolooge, ei usu ega järgi ma neid
ja loodan, et ka teised kristlased ei tee nii.
Jeesuse jumalikkuse eitajaid on isegi piiskoppide hulgas, kuigi
nad seda otse ei ütle, nende teoloogiat uurides saame aru,
mida nad õpetavad.
Teine õpetus: kolmainsus. Kuidas sai alguse kristlaste uskumine
Isasse, Pojasse ja Pühasse Vaimu?
Juhtus nii, et Jeesuse ütlusi uurides tuli esile, et Ta ise
väidab end olevat Jumal. Vanas Testamendis öeldakse, et on
ainult üks Jumal, kuidas need kokku sobivad?
Kolmesaja aasta jooksul kristlased panid kokku kolmeosalise
usutunnistuse. Usun Isa Jumalasse, usun Jeesusesse Kristusesse,
usun Pühasse Vaimusse. Sellega nad väljendasid, mida Piibel ütleb.
Piiblis sõna 'kolmainsus' ei esine, aga ristimiskäsus Jeesus ütleb:
Minge siis ja tehke jüngriteks kõik rahvad, neid ristides Isa ja Poja ja Püha Vaimu nimesse. (Mt 28:19)
Kolmainsust esineb veel mitmes teises kohas.
Mõelge, kui raske oleks Jaapanis ristiusust õpetada, kui me kirikus
igal pühapäeval ei loeks usutunnis- tust. Ükskõik kes kirikusse tuleb,
saab kohe aru, milline on kristlaste Jumal.
On raske uskuda, et keegi on sama- aegselt kolm ja üks, aga nii usume.
Sellepärast tunnistamine on tähtis.
Õpetus patu kohta on tähtis.
Usutunnistuste koha pealt on kristlik kirik olnud väga
üksmeelne, aga patust ollakse erinevatel arvamustel.
On konfessioone, kes õpetavad, et laps on patuta ega tee pattu.
Võidakse öelda, et kristlane suudab saavutada pühadust, õige heaks,
pattu on võimalik võita. Paulus, kes oli 25 aastat usklik ja 10
aastat misjonär, hakkab enesest rääkides haletsema. Rm 7:18,19
Sest ma tean, et minus, see on minu lihas, ei ela head. Tahet mul on, aga head teha ma ei suuda;
sest head, mida ma tahan, ma ei tee, vaid kurja, mida ma ei taha, ma teen!
Armas sõber, sina kes oled olnud 25 aastat usklik, ütle ausalt, kas
sinul on vahel selline tunne. Just sinu suhtes lähedastega.
Oled otsustanud abikaasat, lapsi, vanemaid hästi kohelda, siiski
plahvatad ja ütled selliseid sõnu, mida ei peaks.
Teine asi himud, need millest keegi ei tea midagi. Kuigi oled 25 aastat
usklik olnud, on tunne, et kurjus on sinuga seotud. Mõned himud on
sinus nii tugevalt, et kuigi otsustad ja kahetsed, ei pääse neist lahti.
Ütlen otse, et mul oleks väga raske kristlasena elada, kui mõtleksin,
et paha peaks olema juba võidetud.
Sellepärast mina kuulun luterlikku kirikusse, kuigi
kiriku õpetuses on palju sellist, millega mina nõus pole, siiski
luterlikus tunnistuses on patu- õpetus määritletud nii, et ma ei
pea enesele valetama. Selle patu nimi on pärispatt. See tähendab,
et maailma sündides on meil paha himu südames, aga tänu Jumalale,
et Ta saatis Jeesuse maailma meid patust päästma.
Tõlge: Elo Lammi