PIIBEL ARMSAKS
Sarjas "Piibel armsaks" vaatame seda,
mida Piibel räägib naise staatusest ja ülesannetest.
Oleme jõudnud neljanda ehk viimase osani - Pauluseni.
Mida Paulus sellest õpetab?
Mõned ütlevad, et Paulus oli vanamoeline poissmees,
kes ei teadnud naistest midagi ja oli pigem naistevihkaja.
Aga nii ei saa suhtuda Piiblisse. Jeesus ütles apostlite kohta
ja Paulus oli üks neist: "Kes kuulab teid, see kuulab ka Mind".
Ka Paulus ütles, et seda, mida ta õpetab evangeeliumist,
pole ta ise välja mõelnud ega saanud inimestelt,
vaid Jeesus Kristus on seda talle ilmutanud.
Kui me soovime kuulda naise staatusest süstemaatilist esitust,
tuleb meil Pauluse kirjad läbi lugeda
ja vaadata, mida seal öeldakse.
Kas seal tõesti öeldakse, et naine vaikigu koguduses?
Ja kui seal nii öeldakse,
siis kuidas saan mina seista teie kõikide ees ja rääkida sellest teemast?
Miks ma ei võta vastu preestriks õnnistamist,
isegi kui olen õppinud teoloogiamagistriks?
Eelmisel korral rääkisime vaimsetest emadest.
Ka Paulusel oli vaimne ema - Ruufuse ema.
Pauluse kirjadest ja apostlite tegudest võib aru saada
et algkoguduses ja esimestes kogudustes oli selline ema-amet.
Seda võib nimetada leskede ülesandeks.
Need olid naised, kellel polnud peret,
kes olid lesed või kes polnud kunagi abielus olnud.
Neile andis kogudus tähtsa ülesande.
Aga sellesse nn. lese-nimekirja said ainult teatud tunnustega lesed.
1. Tm 5:10 "Kelle heade tegude kohta on tunnistajaid,
olgu ta lapsi üles kasvatanud või võõraid vastu võtnud
või pühade jalgu pesnud või viletsaid abistanud
või otsinud võimalust teha mis tahes heategusid."
Tiitus kirjutab veel: "Niisamuti käitugu vanad naised pühalikult:
õpetagu head, et nad suudaksid mõistlikult juhatada noori naisi
armastama mehi ja lapsi. Nad peavad olema mõõdukad,
puhta meelega, virgad majatalituses, head, alistunud oma meestele,
et Jumala sõna ei teotataks."
Mina küsin nüüd, et kus on meie koguduses vaimsed emad?
Need, kes suudaksid juhatada noori naisi kõigesse eeltoodusse?
Või on olukord selline, et noored on omaette ja vanad omaette?
Istuvad jumalateenistusel koos ühe tunni, kui sedagi.
Ja kui Soome kogudustesse toodi veel sisse lektori amet,
siis peab tõdema, et sinna see vaimse ema amet läks.
Paulus räägib naise alamast positsioonist peres
ja seda ei soovi tänapäeva naine kuulda.
Aga mina söandan rääkida sellest, millest Piibel räägib.
Lugesin esimesel korral teile selle kirjakoha ja loen nüüdki:
1Kor.11:3 "Aga ma tahan, et te teaksite: Kristus on iga mehe pea,
aga mees on naise pea, ja Jumal on Kristuse pea."
Mis te arvate, kas Jeesuse meelest on see halb, et Isa on Ta pea?
Või tundub talle, et selles loos on asi demokraatiast kaugel!
Ei, Jeesus oli õnnelik selle positsiooni üle, mis Tal oli.
Siin pole mitte mingil juhul tegu väärtusega, et Isa on olulisem.
See on selline kord, mis on ehitatud nii Kolmainsuse sisse
kui ka pere ja koguduse sisse. Mehe ja naise vahelisse suhtesse.
Mehe pea on Kristus
ja kui mees kuulab Kristust asjades, mis puudutavad tema naist ja lapsi,
siis kas arvate, et mees kohtleb neid halvasti?
Naine, keda mees armastab kogu südamest -
kas arvate, et seda naist hirmutab selline mees tema peana?
Piiblis on olemas selline alandlikkuse põhimõte, mis ütleb:
"Mitte mingil juhul!"
Demokraatiaga jõuab kaugele, aga mitte lõpuni.
Vastutuse aga peab kandma lõpuni, vastutades ka tagajärjede eest.
Seda üksust tuleb kaitsta.
Naised said prohveteerida Pauluse seltskonnas.
Olukord polnud selline nagu sünagoogis,
kus naine istus vaikselt paigal ja kogu lugu.
Paulus ütleb 1.Kor.11 ptk. otsekui kõrvallausena,
et naised saavad prohveteerida ja palvetada jumalateenistustel.
See on tõeliselt uus ja vapustav!
Aga seal samas kirjas korintlastele ütleb ta tõesti,
et naised olgu koguduse koosviibimisel vagusi.
Tekkib küsimus, kas prohveteerimine ja rääkimine on kaks eri asja?
Kuna kiri korintlastele on Jumala Sõna,
siis meil tuleb iga selle lauset tõsiselt võtta
ja mõelda, kuidas seda tõlgendada.
Õnneks Paulus selgitab siin kirjas korintlastele, mis on prohveteerimine.
Väidan, et TV7 vaatajatel on iga- suguseid arusaamu prohveteerimisest.
Annan nüüd sellise käsitluse, mida mina olen saanud
kirjast korintlastele või kogu Piiblist.
Prohveteerimist on ka kahte liiki:
üks on see, et saadakse spontaanne sõnum.
Teine prohveteerimise viis aga see, mida Paulus siin selgitab,
et prohveteerimine ehitab, julgustab ja lohutab kogudust.
See on prohveteerimine vastavalt 1.Kor.14. peatükile.
Paulus ütleb, et kõik võivad prohveteerida,
ehk kõik saavad õpetust. Prohveteerimine võib ka olla õpetus.
Kas see on imekspandav?
Kui me vaatame Vanast Testamendist kõiki sealseid prohveteid,
siis just seda nad tegidki!
Olen ise Jeremijast raamatu kirjutanud,
mistõttu võin öelda, et Jeremija ennustas nn. lühiajalisi ennustusi
Iisraeli rahva ja Jeruusalemma kohta.
Aga ta pidas ka pikki piiblitunde,
mida saab ka nimetada prohveteerimiseks.
Algkoguduse naised said prohveteerida.
Loeme kirjast korintlastele, kus Paulus ütleb:
"Te võite ju kõik ükshaaval prohvetlikult kõnelda,
et kõik õpiksid ja kõik saaksid virgutust.
Ja prohvetite vaimud alistuvad prohvetitele.
Sest Jumal ei ole korratuse, vaid rahu Jumal.
Nõnda nagu on kõigis pühade kogudustes:
olgu naised koguduses vait, sest neil ei ole lubatud rääkida,
vaid nad alistugu, nagu ka Seadus ütleb.
Aga kui nad tahavad midagi õppida, siis küsigu kodus oma meeste käest.
Sest naisele on häbiks koosolekul rääkida." - 1. Kr 14:41-35
Paulus on just öelnud, et kõik võivad prohveteerida, ka naised.
Ja äkitselt ei saa nad rääkida!
Veel on öeldud, et nad peavad alistuma, nagu ka Seadus ütleb.
Kui vaadata Moosese seadust, kus sellest räägitakse,
siis seda räägitakse pattulangemise loos. Seal Jumal ise ütleb naisele:
"Sa himustad küll oma meest, aga tema valitseb su üle."
Pauluse sõnad on püüe sobitada alluvuse põhimõte koguduse ellu.
Naised saavad teha palju, nad saavad rääkidagi,
aga on midagi, mida nad ei saa teha.
Ja see on valitsemine meeste koguduses.
See tähendab koguduse juhtimist.
Paulus jätkab kirjas Timoteosele, öeldes 1.Tm 2:11-14 järgmist:
Naine õppigu vaikselt täielikus alistumises;
ma ei luba naisel õpetada ega mehe üle valitseda,
vaid ta olgu vaikne.
Sest Aadam loodi enne, seejärel Eeva,
ka ei petetud Aadamat, vaid naine peteti"
Paulus ei ütle siin, et need Korintose naised on
kohutavad latataarad ja kiriku pingis jutustajad.
Ei, ta ühendab loomisloo ja pattulangemise loo.
Aadam loodi esimesena ja naine langes esimesena.
See empaatia, mille Jumal on andnud meie, naiste, südamesse,
on positiivne.
Seal aga, kus on vaja otsustada õpetusasjades,
nt mis ei käi kokku selle maailma asjadega,
on empaatia negatiivne.
Koguduse juhtimine on mitmetahuline ja keeruline;
tihti on vaja võidelda susi vastu.
Jumal tahab meid, nõrgemaid astjaid, säästa sellest.
Need, kes on selle vastu, et naine võtab vastu pastori koha koguduses,
teevad seda seetõttu, et mõlemas eeltoodud piiblikohas öeldakse,
et naine ei saa valitseda mehe ja meeste üle.
Jeesus ei nimetanud naist apostliks. Paulus ja teised jüngritest apostlid
ei nimetanud mitte ainsatki naist koguduse juhiks või karjaseks.
Seetõttu on tänapäeval mitmeid inimesi, kes on seda meelt,
et karjase amet kuulub vaid mehele.
Naisele on koguduses teised erilised ülesanded.
Ja isegi kui ta saab õpetada või prohveteerida,
siis seda mitte koguduse vanematele ega koguduse vanemana.
Samuti ei saa ta olla vastutav koguduse õpetuse eest.
Olen ise saanud tegutseda koguduse ema rollis üle 30 aasta
ja seda mitmel erineval maal, nii et tunnen rõõmu sellest tööst.
Mul pole kunagi tekkinud mõtet, et peaksin liikuma isa rolli.
Kui nüüd keegi teist tahab täpsemalt teada saada,
mida Piibel ütleb mehe ja naise positsioonide kohta,
siis olen koos Soili Haverisega kirjutanud raamatu:
"Paimennus sukupuoli ja tasa-arvo" ("Karjase sugu ja võrdõiguslikkus")
Soovitan seda soojalt kõigile!
Lisainfo: www.ilosanomapiiri.fi
Tõlge: Merle Sibola