PIIBEL ARMSAKS
Sarjas "Piibli kangelased ja argpüksid" on üks väga kurb etapp
ja see on kuningas Sauli elu. Tänase osa teemaks ongi
"Saul - kangelasest kuninga tee reeturiks".
Kui Piiblis on tegelane, kellel näivad olevat head võimalused
ja kelle kõik teod toovad au Jumala kuningriigile,
siis selleks on kindlasti Vana Testamendi Saul.
Mäletate seda noort meest, kelle Saamuel leidis ja võidis kuningaks?
Mees oli nii tagasihoidlik, et kui teda hüüti kohaletulemiseks,
siis ta oli end peitnud varustuse sekka.
Saul oli heast perest, ta oli kena välimusega ja peajagu pikem
oma rahvuskaaslastest. Ta oli julge ja sama alandlik.
Võib arvata, et selline mees püsib Jumala teel kogu oma eluaja.
Sauliga juhtus nii, et esimesed 20 aastat kuningana ajas ta Jumala
Kuningriigi asju ja 20 viimast aastat võitles ta selle vastu.
Nüüd vaatame, kuidas ta sellesse punkti jõudis.
Esmalt sai Saul uue südame. Vanas Testamendis räägitakse,
et Issanda võitud said võidmise ajal Püha Vaimu ja nii juhtus ka Sauliga.
Ta sai ka prohvetianni. Kui inimesed nägid, et ta oli täis Püha Vaimu,
siis nad küsisid: "Kas Saulgi on prohvetite seas?".
Ta sai uue südame, millega ta oli määratud valitsema koos Jumalaga.
Senimaani olid Iisraelis kohtumõistjad ja naabrid ründasid neid,
rüüstasid viljapõlde. Elu oli üpris rahutu. Aga Saul tõi rahu.
Ta võitis moabe, ammonlasi, Sooba kuningaid, edomlasi ja viliste.
Piiridel oli rahu ja Iisrael oli kaitstud.
Sauli pereelu on samuti eeskujulik. Tal oli üks naine, neli poega
ja kaks või enam tütart.
Joonatani nimelise noormehe oli ta kasvatanud austusväärseks meheks.
Nüüd, kui Iisraelis algas kuningate aeg, siis Issand määras,
et igal kuningal peab olema oma prohvet.
Et oleks keegi, kes loeks kuningale
Jumala Sõna ja noomiks teda pattu langemise korral.
Seda on Soomeski püütud teha. On olnud aegu,
kus kogu Soome parlament on osalenud jumalateenistusel
iseseisvuspäeval ning hooaja alguses.
Nüüd on nii, et kirik ei toeta seaduseandjaid Jumala Sõnaga.
Aga Saul ja Saamuel olid head paarimehed 20 aastat.
Nad seisid kõrvuti, ajasid usupuhastuse asja.
Kirjutatakse, et Saul oli see, kes hävitas nõiad riigis.
Nagu me teame, keelab Piibel rangelt okultismiga, spiritismiga ja teiste
hingedega ühendust pidavate asjadega tegelemise.
Nüüd hävitati Iisraelist meediumid, nii et see polnud enam võimalik.
Millal reetmine algas?
Olen kindel selles, et reetmine ei alga nii, et keegi langeb hirmsa
patu sisse külmalt ja äkitselt. Reetmine saab alguse südamest,
kus on mingi patt, mida on hakatud hellitama, mida ei ole tunnistatud
Jumala ja inimeste ees õigel ajal.
Seda pole viidud risti alla, et seda andeks saada.
Andestust pole tahetud, selle asemel on pattu kaitstud.
Sõber, kes seda vaatad ja kuulad, kui sinu olukord on selline,
siis meenuta Sauli!
Pole kindel, et kõik sellele teele läinud kord jõuavad Taevasse.
Me ei tea, millal Saul selle esimese kompromissi tegi, aga me leiame
Piiblist koha, kus kompromissi tulemused on näha tema elus.
Sõda vilistide vastu oli algamas ja Saul kartis.
Seniajani ta polnud kartnud, aga nüüd kartis ta hirmsasti.
Ta ootas, et Saamuel tuleks ohvrit ohverdama, mis oli kombeks
enne sõtta minekut. Me teame, et Moosese seaduse järgi
tohib Iisraelis ohverdada preester või leviit.
Kuningas ei saanud ohverdada.
Ristiusk ja judaism ei ole demokraatlikud religioonid,
kus võidakse hääletada, kes mida teeb.
Jumal määrab, kes mida teeb!
Saul oli sõnakuulmatu. Kui Saamuel ei tulnud,
siis ta ootas ja närvitses.
Jumal oli selle seadnud tema läbikatsumiseks.
Mida ta teeb siis, kui asjad ei lähe tema plaani kohaselt?
1Sm 13. peatükist loeme: "Siis ütles Saul: "Tooge mulle põletusohver ja
ja tänuohvrid!". Ja ta ohverdas põletusohvri. Aga kui ta...
oli lõpetanud, vaata, siis tuli Saamuel ja Saul läks temale vastu
teda teretama.
Aga Saamuel ütles: "Mis sa oled teinud!"
Ja Saul vastas: Kui ma nägin, et rahvas mu juurest laiali valgus ja
sina ei tulnud määratud ajaks, vilistid aga kogunesid Mikmassi,
siis ma mõtlesin: Nüüd tulevad vilistid mu vastu alla Gilgalisse,
aga mina ei ole veel Issanda palet leevendanud.
Siis ma söandasin ja ohverdasin põletusohvri."
Seejärel ütles Saamuel Saulile, et Issand testis teda,
et kas talle saab anda kuninga-ameti ja Ta mõistis, et ei saa.
Kuninga-amet antakse teisele mehele.
Siis toimus teine langemine.
Issand saadab Sauli võitlema amalekkide vastu ja käsib
põletusohvriks ohverdada kogu linna.
Saul ei kuula Issanda sõna, vaid säästab sõjasaagist parimad lambad
ja teised loomad. Lisaks ka linna kuninga.
Loen 15. peatükist salmist 13:
"Kui Saamuel jõudis Sauli juurde, ütles Saul temale:
"Issand õnnistagu sind! Mina olen Issanda käsku täitnud."
Aga Saamuel küsis:
"Mis lammaste määgimine see on, mis mu kõrvu kostab, ja veiste
ammumine, mida ma kuulen? Ja Saul vastas: "Need on toodud amalekkide
käest, sest rahvas säästis parimad lambad, kitsed ja veised, et neid
ohverdada Issandale, su Jumalale; aga teised me oleme hävitanud sootuks."
Mõtelgem, Saul võtab suhu Issanda nime. Ta ei ütle üldsegi,
et tegi valesti või et anna andeks.
Vaid need olid mõeldud ohvriks,
kelle mehed säästsid - see polnud mina!
Nüüd ütleb Saamuel kohutavad sõnad:
"Et sa oled hüljanud Issanda sõna, siis hülgab temagi sinu kui kuninga."
Sõber, kui palju kordi oled sina oma elus hüljanud Jumala Sõna?
Võrdleme teda nüüd Taavetiga, kes samuti hülgas Issanda Sõna,
võttes enesele naise, kes ei kuulunud temale.
Naine kuulus tema ohvitserile. Ja seejärel lasi Taavet ohvitseri
vandenõu abil sõjas mõrvata.
Taavet hülgas Issanda Sõna, aga kui prohvet tuli tema juurde ja
noomis teda, siis ta ütles: "Mina olen pattu teinud Issanda vastu.
Sa teed õigesti mind noomides ja mu üle kohut mõistes."
Sõber, kui sina oled hüljanud Issanda Sõna, siis ütle nii,
nagu ütles Taavet, mitte nii nagu Saul.
Saul ei parandanud meelt ja läks nii, et Püha Vaim lahkus tema
südamest ja asemele tuli kuri vaim ja Piibli sõnul saatis selle Issand.
Saulist sai kurjast vaimust vaevatu.
Kuri vaim ründas teda ja ta märatses.
Siis hakkas Issand korraldama Taaveti elu.
Taavet ei otsinud kuningriiki, aga kuningriik otsis teda.
Taavet sai Sauli juurde kandle- mängijaks - muusikaterapeudiks.
Kui ta oli võitnud Koljati, siis sai temast printsessi abikaasa
ja Sauli sõjameeste juhataja.
Mingil hetkel Saul mõistis, et Taavet on mees,
kelle Issand on valinud kuningaks.
Seejärel ta kiusas Taavetit taga 10 aastat.
Reetmine ei ole kunagi paigalseisev olukord.
Kui see ei parane, siis see halveneb.
Sauli puhul reeturlikkus halvenes järk-järgult. Ta kiusas Taavetit.
Ühel korral ta tappis Issanda preestrid - 80 meest, vaid 1 pääses.
See oli tema elu halvim asi.
Ta hävitas armu vahendid. Nüüd polnud enam kedagi, kes ohverdaks.
Siis tuleb viimane sõda.
Taas ründavad vilistid ja Saul kardab kohutavalt.
Kui ta enam ei saa vastust Issandalt,
siis ta otsib kaitset spiritismist.
Ta otsib üles lausuja vaimuga naise ja laseb Saamueli talle ette tõusta,
et küsida temalt nõu.
Pole teada, kas see ka tegelikult oli Saamuel,
aga vaim annab talle surmalöögi,
öeldes, et homme on ta surnute riigis koos oma poegadega.
Sellepärast, et ta ei kuulanud Issanda häält.
Nii lõpeb Sauli elu. Iisrael kaotab suures lahingus,
kaotatakse mitmed linnad.
Sauli pojad surevad ja Saul teeb enesetapu.
Aga sellega pole asi lõppenud. Tema laipa häbistatakse:
keha pannakse ühte ebajumala templisse,
pea teise ja relvad kolmandasse kohta.
See on Piibli kurveim lugu peale Juudas Iskarioti eluloo.
Saul ongi Juudase eelpilt Piiblis.
Selle loo kaudu tahab Issand meile öelda, et põrgu on olemas.
Reetureid on olemas.
Peame olema ettevaatlikud, et me ei läheks sellele teele.
Sauli kohutav lõpp ei olnud mitte mingil määral Jumala
ega Jeesuse süü.
Jeesuse veri voolas kõikide maailma inimeste pärast, ka Sauli eest.
Saul oleks võinud pöörduda viimasel hetkel nagu röövel ristil,
aga ta ei teinud seda.
Ma ei taha seda osa lõpetada nii süngetes toonides,
aga mul ei ole mingit õigust leevendada Jumala kohtuotsuseid.
Kui sellest õudsest eluloost saab midagi õppida,
siis seda, et juhtugu mulle või mu armsamatele mis tahes
maapealne õnnetus, ükski kurbus pole väärt seda hinda,
et see suunaks meid Jumala reetmise teele.
Lisainfo: www.ilosanomapiiri.fi
Tõlge: Merle Sibola