PIIBEL ARMSAKS
Oleme jõudnud Peetruse elukäigu vaatamisel seitsmenda osani.
Täna räägime sellest, et talle sai auks ristida maailma esimene pagan.
Peetrus oli juba 4-5 aastat olnud kirikujuht. Rahulikuma aja järel
hakkas tagakius jälle pead tõstma. Saatan ei lasknud kasvaval
koguduses rahus olla. Seekord oli süüdi diakon Stefanos
ja tema kartmatu kuulutamine.
Kogudus sai esimese märtri, kui Stefanos visati kividega surnuks.
Seejärel käis noor variser Saulus majast majja ja arreteeris
Jeesusesse uskuvaid mehi ja naisi.
Mõned põgenesid tagakiusu eest, aga Peetrus ja teised apostlid otsustasid
jääda Jeruusalemma, tulgu, mis tuleb.
Üllataval kombel levis evangeelium nüüd uutesse paikadesse põgenevate
usklikke kaudu. Nii see on alati. Kristlikku kirikut ei saa hävitada
tagakiusu abil mitte ühelgil maal. Ainus asi, mis võib täielikult
hävitada kogudust, on Piibli tõdedest loobumine.
Samaariaski sündis suur vaimne ärkamine. Samaarlaste ristimise
juures oli eriline see, et nad ei saanud ristitud Püha Vaimuga nii,
nagu oli kõikjal mujal juhtunud.
Vaim tuli alles siis, kui Jeruusalemmast tulnud apostlid
asetasid käed nende peale.
Püha Vaimu saamine toimus alg- koguduses nii, et ristitud rääkisid
võõrastes keeltes. Meile ei räägita, miks nii ei läinud ka samaarlastega.
Võimalik põhjus võib olla koguduse ühtsuse tugevdamises.
Võib-olla pidid Püha Vaim ja koguduse juutidest juhid koos esimesed
samaarlased koguduse täieõiguslikeks liikmeteks vastu võtma.
Aga Samaarias toimus omapärane juhtum. Nõid Siimon ristiti.
Seejärel soovis see mees osta Peetruselt meelevalda
Püha Vaimuga manipuleerimiseks.
Ta oli ilmselgelt rohkem huvitatud silmajäävatest kogemustest ja
manifesteeringutest kui päästvast usust, millest talle ei piisanud.
Ka tänapäevalgi leidub inimesi, kes püüavad osta Püha Vaimu
käsutamise õigust, nagu see üldse oleks müügiks.
Inimesed on alati olnud rohkem huvitatud imedest kui armust.
Sellises olukorras ütles Peetrus endisele nõiale kõvad sõnad:
"Hävigu su hõbe koos sinuga, et sa arvad Jumala andi saavat raha eest!
Sul ei ole osa ega pärandit selles sõnas, sest su süda ei ole siiras
Jumala ees. Paranda nüüd meelt oma kurjusest ja anu Issandat,
et su mõttevälgatus sulle ehk andeks antaks.
Sest ma näen sind olevat täis kibedat sappi ja ülekohtu köidikus."
Peetrus polnud "hea" juht, kes kõike heaks kiidab.
Ta ähvardas inimest põrgugagi, kui selleks oli vajadus. Tema sõnad
avasid endise nõia silmad, nii, et ta palus eestpalvet.
Kui apostlid naasid Jeruusalemma, siis räägiti seal uskumatut lugu.
Koguduse halvim vihamees, noor Saulus Tarsosest,
oli saanud Damaskuses ristitud. Aasta oli siis umbes 32 pKr.
Kuulujutte võetakse harva tõsiselt. Kui sellest enam ei olnud kuulda,
unustas Peetrus kogu jutu. Nii kulus kolm aastat.
Ühel päeval ilmus seesama mees Tarsosest Peetruse uksele.
Oli ilmne, et ristimine oli tõeline.Siis veetis ta 3 aastat Araabias vaikuses.
Kahe nädala jooksul kohtus Saulus Peetrusega iga päev.
Mehed rääkisid teineteisele oma teest Jeesuse juurde.
Peetrus rääkis ka, mida ta oli kogenud Päästjaga koos veedetud
kolme aasta jooksul. Saulus tunnistas seda, kuidas Jeesus
oli ilmunud talle Damaskuse teel ja mida Jeesus oli talle rääkinud.
Keegi polnud õpetanud Saulusele, mis on evangeelium.
Seda oli ta kuulnud Jeesuselt eneselt.
Peetrus mõistis, et tema ees on palju haritum mees kui ta ise.
Saulus oli juutide tippkoolis käinud rabi ja tema, Peetrus,
oli vaid lihtne kalamees Galileast. Neil oli ka vanusevahe.
Saulus oli Peetrusest 10 aastat noorem.
Usk Jeesusesse ühendas need kaks meest.
Saulus oli Jeruusalemmas 15 päeva ja seejärel põgenes ta Tarsosesse,
kuna juudid tahtsid teda tappa.
Seejärel polnud temast 10 aastat midagi kuulda.
Ülestõusmisest on kulunud 7-8 aastat ja algkogudus ei olnud alustanud
misjonit paganate hulgas.
See juhtus pikkamööda. Jeesus oli käskinud jüngritel minna kogu
maailma, aga see pikk samm juutide ja paganate vahel oli veel võtmata.
Kristlasi pani liikuma tagakius.
Apostli aeg kulus piiskopi ülesannetele ja koguduse
eest hoolitsemisele. Ühel korral juhtus järgmine asi.
Peetrus oli Joppes nahkur Siimona juures. Kord sööki oodates
oli ta katusel palvetamas ja nägi nägemust. Tema ette lasti nagu
üks suur lina, mis oli täis roomajaid ja muid Moosese seaduse järgi
rüvedaid loomi. Samal ajal kuuldus hääl taevast:
"Tõuse, Peetrus, tapa ja söö!".
Ehkki apostel võis aimata, et rääkija võis olla Issand,
keeldus ta selle käsu täitmisest.
Mitte keegi ei sunni teda siga või angerjat suhu pistma.
Juudi kultuuri keskel kasvanud meest vihastas juba mõte,
et ta võiks süüa rüvedaid loomi. Hääl jätkas: "Mida Jumal on puhtaks
tunnistanud, seda sina ära pea keelatuks!".
Nii juhtus kolm korda. Siis tõsteti lina taevasse.
Peetrusel polnud vaja juurelda selle üle, mida see kõik tähendas,
kuna samal hetkel oli kuulda koputust maja uksele. Tundmatu hääl
küsis kreeka keeles: "Kas siin majas on Siimon Peetruse-nimeline isik?"
Võõrad rääkisid hämmastava loo. Nende juht,
Rooma ohvitser Korneelius oli ka näinud nägemust.
Jumala ingel oli talle ilmutanud, et ta peab kutsuma Joppest
Siimon Peetruse. Ja siis mõistis Peetrus, et see nägemus oli tõesti
tulnud Jumalalt. See tähendas seda, et ta pidi minema koos paganatega.
See kohordi pealik Korneelius oli jumalakartlik pagan. See tähendab,
et ta uskus juutide Jumalat, aga ei olnud ise ümberlõigatud.
Ta jagas juutidele lahkelt almuseid ja palvetas nende Jumala poole,
aga muid Moosese Seaduse käske ta ei järginud.
Jeruusalemma templis polnud Korneelius saanud kunagi käia.
Paganad ei pääsenud sinna surmanuhtluse ähvardusel.
Peetrus läks koos mõne usuvennaga Korneeliuse koju 60 km kaugusele
Vahemere rannale. Seal oli Kaisarea linn, mis oli roomlaste elupaigaks.
Seal asus ka väepealiku palee.
Seal ootas Korneelius koos sugulastega tähtsat külalist.
Kui Peetrus saabus tema koduuksele, kummardas pealik maani.
Mõelge, suure armee ohvitser!
Peetrus aitas Korneeliuse püsti ja astus lävepakust üle selle
otsustava sammu: juut pagana koju.
Sellist sammu polnud ükski vaga juut aastasadade jooksul teinud.
Kui Korneeliuse pere kuulis Peetruse jutlust, siis tuli usk.
Peetrus selgitas: "Küllap te teate, et juuda mehel on lubamatu suhelda
muulasega või minna tema juurde. Aga Jumal on mulle selgeks teinud,
et ühtegi inimest ei tohi nimetada halvaks ega rüvedaks.
Seepärast ma olengi sõnalausumata tulnud, kui mind kutsuti."
Siis kuulutas Peetrus Korneeliuse kodakondsetele evangeeliumi.
Ta ütles: "Temast (Jeesusest) tunnistavad kõik prohvetid,
et igaüks, kes temasse usub, saab tema nime läbi
pattude andeksandmise." "Igaüks" tähendab ka paganaid!
Jeesus rääkis misjonikäsus kõigist rahvaist. Saulus oli püüdnud
sedasama Peetrusele seletada. Aga alles nüüd sai ta aru,
et tõesti on Jeesusesse kõik rahvad valitud, mitte ainult Iisrael.
Kes iganes usub ja saab ristitud, saab päranduseks Jumala riigi.
Nüüd, kui Korneeliuse kodus kuuldi evangeeliumi sõnumit,
langes Püha Vaim kogu pere peale. Kõik rääkisid võõrastes keeltes
ja ülistasid Jumala suurust. Teadke, et sel ajal loeti pere hulka ka
lapsed ning teenijad. Kui pere ristiti, siis ristiti ka lapsed.
Mina olen kogu südamest sama meelt oma kiriku tunnistusega,
et lapse ristimine on piibellik ristimine.
Selle juurde peab kuuluma muidugi korralik õpetus ristimisest.
Peetrusele polnud enam ühtki põhjust mitte pooldada roomlaste ristimist.
Olid nad ju Püha Vaimu saanud samamoodi kui juutidest kristlased.
Külaskäik lõppes toreda ristimispeoga. Korneeliuse pere
rõõm oli suur. Nüüd teadsid nemadki end olevat Jumala lapsed ja seda,
et nad saavad igavese pärandi nagu valitud rahvas.
Kui Peetrus jõudis tagasi Jeruusalemma,
langes ta usuvendade kriitika alla liiga vabameelse käitumise pärast.
Siis rääkis ta Joppes ja Kaisareas juhtunust algusest lõpuni ja lõpetas
jutu nii:"Kui nüüd Jumal on andnud neile samasuguse anni kui meilegi,
kes me usume Issandasse Jeesusesse Kristusesse, kes olen siis mina,
et ma oleksin võinud Jumalat keelata?" Seda kuuldes nad rahunesid
ja andsid Jumalale au, üteldes: "Siis on Jumal ka paganatele
andnud meeleparanduse eluks."
Pikkamööda aga kindlalt sai algkogudusele selgeks misjonitöö.
Oli ju aegki! Misjonikäsu andmisest oli möödunud juba 10 aastat.
Sõber, kui kaua on aega sinul kulunud, enne kui sina oled
aru saanud oma misjoniülesandest?
Jeesus tahab, et iga usklik oleks kaasatud sellesse projekti.
Muretsen meie misjonitöö pärast: kas olukord on muutumas selliseks,
et misjonitööd teeb vaid kirikute rahvusvaheline diakoonia?
Ja et nn pööramistööd tehes loodetakse,
et teistest religioonidest pöörduvad samuti inimesed kristluse poole?
Milline on nende misjonitööde olukord, mida on tehtud aastasadu
Soome koguduste keskel? Kas nad saavad jätkata seda tööd,
mida Issand on neile andnud teha?
Issand, me palume, et Sina viiksid edasi ka meie kaudu
misjonitööd selles maailmas. Aamen.
Lisainfo: www.ilosanomapiiri.fi
Tõlge: Merle Sibola