PIIBEL ARMSAKS
Oleme jõudnud Peetruse elukäigu vaatamisega nii kaugele,
et siirdume apostlite tegudeni ja hakkame rääkima
Peetrusest kui kiriku juhist.
40 päeva peale ülestõusmist läks Jeesus taevasse Peetruse ja
teiste jüngrite silme all. Selle järel ilmus mäele kaks inglit,
kes ennustasid, et Jeesus tuleb samamoodi tagasi,
nagu ta läks Taevasse - pilvede peal.
Usklikud naasesid Jeruusalemma rõõmsana. Nad teadsid, et nende
Issandale oli antud kõik meelevald Taevas ja Maa peal.
Praegugi istub Ta Taevas troonil ja palvetab nende eest
ja oli samal ajal koos nendega maa peal.
Sel ajal oli Jeesuse järgijaid u. 120 inimest. Sealhulgas Jeesuse
jüngrid, Galilea usklikud naised, Jeesuse vennad ja ema Maarja.
Issanda surma ajal olid naised osutunud rohkem usklikuks kui mehed.
Neid peeti algusest peale koguduse täieõiguslikeks liikmeteks.
Naised kuulsid ka misjonikäsu andmist.
Peetrus võttis taas juhirolli. Kuna apostleid pidi olema sama palju,
kui Iisraelis suguharusid, siis tuli Juudase asemele valida uus mees.
12nda apostli valik oli ette teada: nende meeste hulgast, kes olid
käinud Jeesusega kolme aasta jooksul. Naised ei olnud kandidaadid,
kuna apostliamet ei kuulunud neile.
Siis saabus nelipüha - kristliku kiriku sünnipäev.
Kui Püha Vaim oli valatud usklike südametesse,
hakkasid Peetrus ja teised apostlid
Jeruusalemma tänavatel kuulutama Jumala suuri tegusid.
Imeline on see, et nad rääkisid keeltes, mida nad polnud kunagi
osanud rääkida. Teistest maadest tulnud juudid mõistsid nende kõnet
ilma kellegi tõlkimiseta.
Nii tegi Püha Vaim keele-ime, mis on peale seda toimunud veel mitmeid
kordi 2000 aasta jooksul. Misjonärid lähevad uutesse maadesse,
õpivad keele ja kuulutavad evangeeliumi
ja maa elanikud hakkavad ülistama Jeesust oma emakeeles.
Seda kogesin minagi Jaapanis.
Jeruusalemmas tõusis suur hämmastus. Nähtule ei leitud muud selgitust
kui see, et jutlustajad on purjus.
Siis astus Peetrus esile, kes pidas oma esimese evangeelse kõne.
Sel korral nägid Jeruusalemma elanikud teist Peetrust
kui Jeesuse surma ajal: julget kuulutajat.
"Issanda päev on tulnud!" - kuulutas apostel hämmastunud rahvahulgale.
Pühakirja kasutades ta tõestas, et Jeesus on Issand
ehk Vana Testamendi Jahve.
Kõne järel toimus suur ristimispidu.
Ühtäkki leidis Peetrus end olevat 3000-pealise koguduse karjane.
Nelipühast algas Peetruse elus õnnelik aeg.
Nädala esimesel päeval koguneti Sõna ja sakramentide ümber.
Jüngrite hulgas oli ühtsus, armastus, uued päästetud ja palvevastused.
Jeesuse tagasitulekut oodati toimuvat igal hetkel.
Majad ja asjad annetati kogudusele, raha pärast ei riieldud.
Nelipühast algas kiriku aeg, mil usklike käes on inimkonna
algupärane valitsus ja tegevus Maa peal.
Neile pole antud ilmalik valitsus, vaid vaimne.
Relvana ei kasuta nad mõõka, vaid Jumala Sõna ja sakramente.
Seda aega nimetatakse luterlikes tunnistustes
1000aastaseks valitsusajaks.
Kogudus on tagasisaadud paradiis Maa peal. Selle keskel kasvab
Elupuu, millele ligipääs võeti inimkonnalt pattulangemise järel.
Aga nüüd on uks avatud. Kes sööb Elupuu vilja - Jeesuse liha ja verd,
see elab igavesti.
Mis oli algkoguduse esimene tunnustegu? See juhtus nii.
Peetrus oli koos Johannesega minemas templisse palvetama.
Ta märkas üht kerjust. Mees oli istunud Ilusa värava juures kaua.
Ta oli jalutu sündimisest saadik. Jeesuski oli oma eluajal
lugematu arv kordi sellest väravast läbi käinud.
Siiski polnud Ta tervendanud seda meest.
Peetrus kinnitas jalutu tähelepanu enesele. Piibel räägib:
"Too jäigi neile otsa vaatama, lootes neilt midagi saada.
Aga Peetrus ütles: "Hõbedat ega kulda mul ei ole, aga mis mul on,
seda ma annan sulle: Jeesuse Kristuse, Naatsaretlase nimel -
tõuse ja kõnni!". Ja ta haaras kinni jalutu paremast käest ning aitas ta
üles Ja otsekohe said selle jalapöiad ja pahkluud tugevaks ning
ta hüppas püsti, seisis ja kõndis ning läks koos nendega
pühakotta sisse, käies ja hüpeldes ning Jumalat kiites."
Peetrus kasutas olukorra ära ja kuulutas templi hämmastunud
külalistele evangeeliumi. Ta kuulutas, et usk Jeesuse nimesse
tõi selle ime, mitte tema ja Johannese õigsus.
Ta jätkas, et Vana Testamendi keskne mõte ja punane niit oli see,
Messias pidi kannatama, surema ja surnuist üles tõusma.
Kuna juudid on lepingurahvas, siis saadeti Jeesus esmalt nende keskele.
Aga pääste osaliseks saavad nad alles siis, kui parandavad meelt
pattudest ja usuvad Jeesuse nimesse. Seda oligi vigane uskunud.
Usk Jeesuse nimesse tähendab uskuda, et Jeesus Kristus on
samal ajal nii inimene kui Jumal.
Selline oli siis Peetruse jutlus templis.
Siis ilmuvad sündmuskohale preestrid koos templivalvuritega.
Neid ärritas tugevalt see, et Peetrus ja Johannes kuulutasid
pühas paigas tolle Naatsaretlase ülestõusmist.
Nii lasid preestrid apostlid kinni võtta.
Nad arvasid probleemi lahendada niisama lihtsalt kui Jeesuse surma.
Nii veetsidki Johannes ja Peetrus oma esimese öö vanglas.
Hommikul viidi apostlid ülekuulamisele, millest sai täielik farss.
Ülempreester Kaifasele sai selgeks karm tõde:
Jeesuse nimel - seda nime ei saadud suust välja - oli toimunud suur ime.
Sant, keda kogu linn tundis, kõndis!
Teda oldi aastakümneid nähtud templiväravas istuvat.
Ta oli tervenenud! Kaifase püha kohus oli see ime ajalooareenilt
minema pühkida, nagu seda poleks kunagi juhtunud.
Ka ülestõusmise lora pidi lõppema.
See on ennekuulmatu, et Naatsaretlase järgijaid on niisama
palju kui varisere - 5000-6000 inimest.
Tõsi, variserid lugesid vaid mehi ja kristlased lugesid naisedki hulka.
Apostlitele esitati range küsimus:
"Missuguse väega või millise nime abil te olete seda teinud?".
Peetrus oli maganud vanglas oma esimese öö, aga see polnud teda
sugugi masendanud. Talle avanes nüüd võimalus öelda
ülempreestritele need sõnad, mis Jeesuse surma ajal jäid rääkimata.
Peetrus küsis irooniliselt:"Kas meid heateo pärast kuulatakse üle?"
"Kuulake nüüd vastust! Jalutu käib, kuna ta uskus Jeesuse nimesse,
kelle teie, ülempreestrid naelutasite ristile." Peetrus jätkas:
"Ja kellegi muu läbi ei ole päästet, sest taeva all ei ole antud
inimestele ühtegi teist nime, kelle läbi meid päästetaks."
See on siis vastus küsimusele, kas kõik religioonid viivad taevasse.
Suur nõukogu nägi Peetruse ja Johannese julgust ja mõistsid,
et hirmutamine neile ei mõju. Mis juhtus nende Galilea kalameestega?
Paar kuud tagasi jooksid nad peitu.
Kuidas nad nüüd julgesid seista nõukogu ees surma trotsides?
Peetrus ja Johannes viidi välja otsuse tegemise ajal.
Vaja oli head nõu. Rahvale oleks väga raske selgitada, miks on
jalutu tervendamine karistust väärt. Ja kui oli midagi, mida Kaifas ja
ta kaaslased kartsid, siis oli see imidži kaotus.
Üldsuse soosingu kaotamine ei tulnud mitte mingil juhul kõne alla.
Karistus oli selline: apostlitel keelati range ähvardusega
Jeesuse nime kuulutada.
Keeldu kuuldes vaatasid Peetrus ja Johannes süüdistajale otse silma
ja vastasid:"Otsustage ise: kas Jumala ees on õige kuulata teid
rohkem kui Jumalat?
Meil on ju võimatu jätta rääkimata seda,
mida me oleme näinud ja kuulnud."
Just nii tuleb meilgi vastata, kui meid püütakse takistada
Jumala Sõna kuulutamisel nii Soomes kui ka misjonipõllul.
Jumalat ja Tema Sõna tuleb kuulata rohkem kui inimesi ja nende sõnu.
Riigil-kirikul pole õigust sundida kedagi käituma Piibli vastaselt.
See kehtib nii abordi-, tööõigus- kui ka paarisuhteseaduse puhul.
Kuna suur nõukogu ei saanud kohtualuseid rahva pärast nuhelda,
siis tuli nad vabaks lasta. Sel päeval peeti Jeruusalemmas maha
suur palvekoosolek, kus kogu kogudus palus Jumalalt julgustust ja imet:
"Ja nüüd, Issand, vaata nende ähvarduste peale ja lase
oma sulastel täie julgusega kõnelda sinu sõna, sirutades oma käe haigete
parandamiseks ning tunnustähtede ja imetegude sündimiseks sinu püha
sulase Jeesuse nime läbi."
Issand vastas palvele otsekohe.
Maa värises ja kõik palvetajad täitusid Püha Vaimuga.
Julgete osaks on tunnustus. Apostlite kartmatus,
selge kuulutus ja Jeesuse nimi toovad kaasa väelised teod.
See kõik veenis ühe rohkemaid juute selles, et Jeesus on Messias.
Kogudus muudkui kasvas.
Ka meiegi võime palvetada samal moel, kui apostlid sel päeval.
"Lase, Issand, oma sulastel täie julgusega kõnelda Sinu Sõna
tänapäevalgi. Anna väge imetegudeks, Jeesuse nimel, ka meie keskel.
Aita, et me püsiksime ustavana Sinu Sõnale,
et me ei oleks nõus loobuma usust raskuste all. Aamen."
Tahan siinkohal mainida seda, et see Peetruse elu vaatlus on osa
suuremast õpetustervikust. Eelmisel aastal ilmus minu sulest raamat
"Kangelased ja argpüksid". Selles on toodud 10 piiblitegelase elu
Aadamast Peetruseni. Peetruse lugu on väikseim, sellest sai sari.
See raamat on saadaval Soome kristlikes raamatupoodides.
Lisainfo: www.ilosanomapiiri.fi
Tõlge: Merle Sibola