PIIBEL ARMSAKS
"Piibel armsaks" teema on "Aabraham - usukangelane ja argpüks."
Olen kirjutanud raamatu "Kangelased ja argpüksid".
See räägib Piibli kümne mehe elust. Raamatu eessõnas ütlen nii:
Kui mul tuleks sõnastada kangelase definitsioon, siis see kõlaks nii:
Kangelane on mees, kelle elul on suur eesmärk; kes on valmis
võitlema, kannatama ja surema selle eesmärgi nimel.
Kangelane võib olla ka naine, aga see raamat on kirjutatud meestest.
Eeltoodud definitsioon sobib ka Aabrahamile. Aabraham oli kangelane.
Oli vaja kangelast, kes läheb omast kodust teadmata, kuhu ta saabub.
Arvan, et meist pole keegi sellist usureisi teinud.
Aabraham elas Kaldea Uuris, mis oli kõrge elatustasemega edukas linn.
Seal saab ta Issandalt tõotuse: "Ma teen sind suureks rahvaks
ja õnnistan sind,... ja sinu nimel õnnistavad endid kõik
suguvõsad maa peal!". Sellise tõotuse saab mees, kellel pole last.
Tal oli küll naine, aga Jumal on sulgenud naise emakoja nii, et lapsi
ei tuleks. Aabraham uskus tõotust ja ka käsku Issandalt, millega Ta
käskis tal lahkuda kuhugile, teadmata kuhu ta saabub. Kiri heebrealastele
ütleb: "Usus oli Aabraham kuulekas, ... ja ta läks välja, teadmata,
kuhu ta läheb." Kui Aabraham saabub Kaananisse, siis ta püstitab igas
peatuspaigas altari. See on Piibli kangelase üheks tunnusmärgiks.
Nad usuvad kahtluseta, et ilma verevalamiseta pole andestust.
Aabraham tundis, et ta vajab andeksandmist, seega
püstitas ta altareid ja ohverdas vereohvreid. Järgmine asi, mida
räägitakse Aabrahamist - on möödunud 10 aastat.:"Ja ta(Issand) viis tema
õue ning ütles: "Vaata nüüd taeva poole ja loe tähti, kui sa suudad
neid lugeda!" Ja ta ütles temale: "Nõnda saab olema sinu sugu!"
Ja siis tuleb tähtis lause:
"Ja ta uskus Issandat ning see arvati temale õiguseks."
"Õigus" tähendab Jumalale kõlblikku.
Usust tulenevat õigust mainitakse siinkohas Piiblis esimest korda.
See on teinud Aabrahami kuulsaks.
Kirjas roomlastele on öeldud: Jumala õigus jumalakartmatule.
See kehtib ka Aabrahami kohta. Aga mille järgi me saame öelda,
et Aabraham oli jumalakartmatu?
Piibel on aus raamat ja see räägib mitmest korrast, millal Aabraham
kahtles ja millal ta kartis. Näiteks läks ta näljahäda ajal koos naise
Saaraga Egiptusesse pakku. Seal ta ei söandanud öelda, et Saara
on tema naine, vaid väitis ta olevat enda õde. See on pooleldi tõde,
kuna neil oli ühine isa. Asi läks nii kaugele, et vaarao võttis
Saara oma haaremisse. Siis hakkab Issand tegutsema ja päästab
Saara haaremist. Peab ütlema, et selliselt käituv mees on argpüks,
mitte kangelane. Kes teeb oma naisele nii!?
Aabrahami elus on muidki argpükslikke ja ebausu juhtumeid.
Näiteks teeb ta ühel hetkel testamendi oma koja valitseja
Elieseri nimele, kuna ta ei uskunud enam, et talle sünnivad järglased.
Kui Saara teeb talle ettepaneku võtta egiptlannast ori liignaiseks,
et saada tema kaudu lapsi, siis Aabraham nõustub sellega.
Ta oleks pidanud keelduma ja ootama Issanda aega.
Sünnib Ismael ja sellega kaasneb peres palju probleeme ja riidu.
Aeg läheb, Ismael on 13aastane ja siis tuleb Issand Aabrahami
juurde ja ütleb, et aasta pärast on Saaral poeg. Mida tegi Aabraham?
Ta naeris.
Kas sellist inimest saab kutsuda usuisaks? Piiblis kutsutakse
Aabrahami usuisaks ja Jumala sõbraks.
Siinkohal soovin selgitada uskmatuse ja kahtluse vahet. Aabraham ja
Saara kahtlesid, aga nad ei olnud uskmatud. Kuna Piibel ütleb, et
"Ta ei kahelnud Jumala tõotuses uskmatuna". Kahtluse ja uskmatuse
vahe on selles, et uskmatus loobub Jumala Sõnast, armust, armulauast,
ristimisest. Ei kuula enam Jumala Sõna, ei püstita enam altarit.
Aabraham ei käitunud kunagi nii.
Aabraham oli alati pöördunud Jumala poole. Kui ta oleks võinud uskuda,
siis oleks ta tugevasti uskunud, aga see ei olnud tal alati võimalik,
kuna ta oli patune mees.
Aga sina? Mida teed sina, kui su mõttesse tuleb kahtlusi: "Kas Jumal
ikka on olemas? Kas Piibel ikka on tõde?"
Kas sa hoiad kinni Jumala Sõnast, usklike ühendusest, armulauast?
Aabrahami usk väljendus veel jumalatu Soodoma linna eest palumises.
Soodoma on Piiblis selline linn, mis on täis agressiivseid homosid.
Aabrahamil pole mingit homofoobiat, vaid ta palvetas, et
Issand päästaks selle linna ja selle elanikud. Issand ütles siis,
et kui seal on 10 õiget, siis see linn pääseb. Aga seal polnud neid!
Juhtus täpselt nii, nagu Issand oli lubanud: Saara sai poja pärast
25 ootusaastat. Aabraham oli 100aastane ja Saara 90aastane.
Aga samal ajal tuleb tal loobuda armsast pojast Ismaelist.
Nad aeti minema. See polnud kerge Aabrahamile, kuna ta armastas
ka seda poega. Sedaviisi kohtleb Issand omasid, sel viisil kasvatab
Ta kangelasi! Kõige hullem olukord, mis tabas Aabrahami, juhtus siis,
kui Aabraham oli üle 100 aasta vana ja armas Iisak oli umbes 17aastane.
Ühel ööl ütleb Issand: "Võta nüüd Iisak, oma ainus poeg, keda sa
armastad, ja mine Morijamaale ning ohverda ta seal põletusohvriks
ühel neist mägedest, mis ma sulle nimetan!" Nii kohutavat käsku pole
ei enne ega pärast seda tulnud ühelegi lapsevanemale.
Kuid Jumal ise koges sedasama. Jumal nägi, kuidas Tema oma Poeg ohverdati.
Ja mägi oli ka seesama, kuna Templimägi ja Kolgata asuvad
Morijamaa mäel.
Ka selles uskus Aabraham surnute ülestõusmist. Kiri heebrealastele:
"Usus viis Aabraham, kui teda proovile pandi, ohvriks Iisaki;...
oma ainusündinu;Sest ta arvestas, et Jumal võib ka surnuist üles äratada."
Aabraham jõudis noa üles tõsta ja ta oli valmis seda poja rinda lööma,
kuid ingel tuli vahele ja peatas ohverduse. Kiri Heebrealastele
ütleb, et ta ohverdas poja. Ja Issand ütles: "Nüüd Ma näen, et
sa oled kuulekas Mu häälele". Siin on üks tõeline usukangelane.
Armsad vaatajad, me peame kogu aega mäletama seda, et sellises
olukorras ei loetud Aabrahami õigeks. Teda loeti õigeks 25 aastat varem,
mil ta lihtsalt uskus Jumala tõotust - temale, lastetule mehele,
tuleb kord nii palju lapsi, kui on tähti taevas.
Usk on uskumine Jumala lubadusse ja mitte sellesse tegudega sekkumine.
See on kristlik usk. Kui me teeme 1% tööst ise ära ja jätame Jeesusele
99%, on kõik rikutud.
Iisakust sai Jeesuse eelpilt. Samamoodi nagu Iisak nõustus olema ohver,
nõustus seda ka Jeesus.
Aabrahami puhul võib veel mitmest tähtsast asjast rääkida,
aga räägime veel sellest, kuidas tema elu lõpeb - surm ja matmine.
Peale naise Saara surma ostab Aabraham Makpela koopa hauaks.
Mõelge sellele, et Issand oli lubanud talle kogu Kaananimaa
igaveseks pärandiosaks ja ta ei saanud sellest muud, kui üheainsa
matmispaiga, mille eest ta maksis 4 kilo hõbedaga.
Kas Jumal pidas oma sõna?
See on küsimus, millele me oma eludes mitmelgi korral mõtleme.
Jumal on tõotanud seda ja toda. Piiblis on selgesti toodud see ja
teine tõotus välja. Ja siiski näib, et minu elus ei lähe see täide.
Kiri Heebrealastele selgitab Iisaki, Aabrahami ja Jaakobi elu nii:
"Need kõik surid uskudes, saamata kätte tõotusi, vaid nähes ja
tervitades neid kaugelt. Ja nad tunnistasid end olevat võõrad ja
majalised maa peal."
Nad ei saanud kätte lubatut.
Armas sõber, kui sa tunned, et Jumal ei ole vastanud kõikidele
sinu palvetele, siis oled sa heas seltskonnas. Aabraham ei saanud
kätte tõotatut, veel. Aga veel ei ole liiga hilja. Aabrahamist
räägitakse, et ta otsis isamaad. Ta ei otsinud konkreetselt seda
Kaananimaad, vaid selle taga olevat igavest isamaad. Selles on üks
Piibli kangelase tunnus: neil on nagu ankur seal teisel pool, nad
on ankurdunud igavese isamaa külge ja selle najal nad peavad vastu.
Armas sõber! sina, kelle elu on praegusel hetkel väga raske,
pea meeles seda, et Aabrahamgi pidas end võõraks ja majaliseks, nii
nagu poleks see maa tema oma; see, mida temale oli lubatud.
Ta ootas oma igavest isamaad.
Kui sinagi tunned end võõrana ja majalisena,
siis oota uut taevast ja uut maad.
Lisainfo: www.ilosanomapiiri.fi
Tõlge: Merle Sibola