PIIBEL ARMSAKS!
Eelmisel korral rääkisime, kuidas Iiob sai kannatustes
usu Lunastajasse, kes elab.
Nüüd oleme jõudnud nii kaugele, et lõpuks Issand vastab.
See on meie tänane teema.
Jätan nüüd Iiobi raamatust ühe lõigu vahele - Eliihu kõned.
See oleks huvitav teema, aga meil pole selleks aega.
Ütlen vaid nii palju, et Iiobi juurde tuleb neljas hingehoidja.
Noor mees, kes peab kolm kõnet, milles pole midagi uut.
Eliihu saavutab seda, et Iiob tõstab pilgu prügimäelt, kus ta istub,
üles loodusele.
Ta esitab mõned küsimused ja Issand jätkab samas stiilis.
Nimelt algab 38. peatükk nii:
"Siis vastas Jehoova Iiobile tormituulest ja ütles"
Issanda hääl kostus tormituulest, seal oli tormine ilm.
Mida see tähendab, et Issand rääkis tormituulest?
Sel ajal polnud kirjutatud Jumala sõna, inimesed jälgisid loodust
täpsemalt ja nägid looduses Looja kätt.
Nii juhtus ka Iiobiga, et ta kuulis looduses Looja häält.
Iiob arvas, et kui Issand ilmub, siis Ta kohe võtab kohtuniku rolli
ja kuulutab ta süütuks.
Iiob on täiesti süütu, pole midagi teinud, kannatused pole tema süü.
Arvake, kas see läks nii?
Läks nii, et Issand pani Iiobi vaesekese ristküsitluse alla ja
esitas talle umbes sada küsimust ja nii kiiresti, et Iiob ei jõudnud
vastata ja isegi kui oleks jõudnud, poleks ta saanud vastata muud kui -
ei tea, ei oska.
Issand alustab nii:
"Pane nüüd vöö vööle kui mees, mina küsin sinult ja sina seleta mulle!
Kus olid sina siis, kui mina rajasin maa?...Kes määras selle mõõdud?...
Mille peale on selle alussambad paigale pandud?"
Issand hakkab küsima loomise ja looduse ja ilmaga seotud asju.
See on imeline, et Iiobi raamatus ei räägita muust kui looduse imedest.
Nõustuge, sõbrad, kui me loodust jälgime, siis see on täis imesid.
Pole vaja muud, kui vaadata mõnd loodussaadet.
Paljudele nendele küsimustele, mis on Iiobi raamatus -
kust tuleb vihm, kust tuleb rahe, erinevad ilmastikunähtused -
nendele oskab inimene tänapäeval vastata.
Ühe vastatud küsimuse asemele on kerkinud 10 vastamata küsimust.
Kunagi ei tule seda päeva, mil inimene oskaks seletada kõiki
looduse imesid.
Nii juhtuski, et Issand pidas kaks kõnet ja pani Iiobi suu kinni.
Esimese kõne lõppedes Issand vestleb Iiobiga ja ütleb:
"Kas tahab toriseja riielda Kõige- vägevamaga? Jumala süüdistaja
andku vastus!"
Iiob: "Vaata, ma olen selleks liiga tühine! Mida peaksin sulle vastama?
Ma panen käe suu peale! Ma olen kord rääkinud ja ma ei taha korrata,
koguni kaks korda, ja enam ma seda ei tee!"
Kas teate, Piibli lugeja ohkab siin sügavalt ja ütleb, oh Issand,
kas tõesti sa võtad kõneõiguse palju kannatanud mehelt?
Seda ta oli kogu aeg kartnud, et Issandaga ei saa rääkida.
Iiobi raamatust ja kogu Piiblist selgub, et lõppude lõpuks pole
inimestel õigust Jumalat süüdistada.
Iiob süüdistas Jumalat ja see oli tema olukorras parem kui see,
et ta oleks selle maha surunud ja kibestunud.
Õige viis kannatada on see, mida Jeesus meile näitas.
Jeesus küll küsis "miks" küsimusi:
"Mu Jumal, mu Jumal, miks sa mu maha jätsid?"
Kuid ta ei süüdistanud sõnagagi Jumalat.
Jeesus suutis seda - Tema oli patuta.
Väidan, et meie ei suuda seda - meil tuleb valida kahest halvast parem.
Parem on see, et me ütleme kõvasti välja, mis meie südames on.
Me igaüks peame esmalt kohtuma iseendiga,
enne kui me võime kohtuda Jumalaga.
Me peame nägema enda puudusi.
See, mida Iiob endas nägi, oli see, et ta süüdistas sõnadega Jumalat.
Tal polnud selliseid patte, mis oleks põhjustanud need kannatused.
Ta võttis tagasi süüdistavad sõnad.
Siis tuli Jumala teine kõne, kus Jumal kirjeldab kahte looma -
üks on behemot ja teine Leviatan, tõlge ütleb jõehobu ja krokodill.
Need võivad olla ka muud loomad, mõned ütlevad, et Leviatan
võib olla kasvõi dinosaurus.
Igatahes kirjeldab Jumal kaht looma, kes on maailma suurimad ning
keda inimene ei saa kodustada.
Ta kirjeldab neid ninast sabani, kiidab neid ning küsib:
"Kas sina suudad neid taltsutada? Nad kuulavad Mind."
"Vaata, niisugune lootuski on petlik: kas teda nähes juba ei olda pikali?
Ükski ei ole nõnda julge, et teda ärritada. Ja kes suudaks siis
püsida minu ees? Kes on esmalt andnud mulle, et peaksin tasuma?
Kõik, mis on taeva all, on minu oma."
Keegi ei saa nõuda Jumalalt midagi, meil tuleb iga palve lõppu öelda,
mitte minu tahtmine, vaid Sinu tahtmine sündigu.
Jumalaga ei saa kaubelda, et kui ma olen nii õige, siis sa pead
mind hästi kohtlema.
Seda me õpime Iiobi raamatust.
Milline on siis Jumala vastus?
Kõigepealt Ta kirjeldab loodust ja ilma ning loomi,
seejärel kaht suurt looma.
Ja ongi kõik. Sellega lõpeb Jumala kõne.
Lugeja mõtleb, et kus nüüd see vastus oli?
Kuskil pidi see vastus olema, sest see rahustas Iiobi südame.
Mis see vastus oli?
Nüüd ma seletan veidi, mis see oli, mis Iiobi südame maha rahustas.
Esimene mõte oli selline, et Iiob mõistis,
et Jumalal oli selle kõigega mingi plaan.
Jumal alustas oma kõnet Iiobile lausega:"Kes on see,
kes mõistmatute sõnadega tahab varjutada minu nõu?"
Sõna "nõu" on heebrea keeles veidi keerulisem,
kuid seda võiks ka tõlkida sõnana "plaan" või "eesmärk".
Sellest lausest selgub, et Jumalal oligi plaan.
Iiob oli blokeerinud seda plaani oma meeletu kõnega.
Olen jõudnud järelduseni, et Iiob peitis Jumala plaani,
väites, et Jumal piinab ning kiusab Iiobit lõbu pärast,
olles ise täiesti apaatne.
Selle suhtes eksis Iiob rängalt.
Kuid Jumalal oli plaan ja Ta tegutses kogu selle aja armastuses.
Mis oli Jumala eesmärgi lõpp-punkt Iiobi jaoks?
See oli see, et nii Iiob, tema naine kui ka kõik tema lapsed
saaksid kõik peale surma taevasse.
See oligi plaan.
Loomulikult oli see plaan armastuses tehtud.
Iiob pidi oma kõne lõpetama, kui ta oli Jumalat süüdistanud.
Teine punkt.
Räägin veel korraks Jumala armastavast hoiakust.
Kui oleks olnud mõni kergem tee, mida mööda viia sind ja su lapsi
taevasse, siis Jumal oleks seda kasutanud.
Kuid kuna seda ei olnud, siis Jumal võttis sinult ära midagi,
ilma milleta sa ei uskunud, et suudad üldse elada.
Ta võttis ka minult midagi ära.
See oli Jumala vastuse esimene osa.
Läheme teise osa juurde.
Kui Jumal kirjeldas Iiobile kõiksugu loodust ja loomi,
siis ta lõpetas kaarnatega 41. salmis:"Kes valmistab kaarnale roa,
kui ta pojad karjuvad Jumala poole, toiduta ümber hulkudes?"
Siin ütleb Jumal, et Tema toidab omaenda vägeva käega
isegi väiksed kaarnapojad.
Kaarnad on ju röövlinnud, inimesed neid üldiselt ei salli.
Kuid Piiblis on kaaren tähtis lind, kuna kaaren lendas Noa laevast
välja maad uurima, samuti toitsid kaarnad Eelijat jõe ääres.
Issand ütleb siin, et Tema toidab kaarnaid.
Mina usun, et Iiobile jõudis kohale, et kui Jumal tõesti hoolitseb
ka väikeste kaarnapoegade eest, kas siis ka mitte minu poegade eest?
Tema seitsmest pojast ja kolmest tütrest, kes surid,
kui katus neile peale langes?
Jeesus kinnitab Iiobi ilmutust 2000 aastat hiljem,
kui Ta ütleb Lk 12:24:
"Vaadake kaarnaid - nad ei külva ega lõika,
neil ei ole varakambrit ega aita, ning Jumal toidab neid.
Kui palju enamat väärt olete teie lindudest!
Aga kes teie seast suudab muretsemisega
oma elueale küünra lisada?"
Kui Issand hoolitseb kaarnate eest, kas ka mitte meie elu pikkuse
ja meie laste eluea eest?
Usun, et see ilmutus tõi Iiobile rahu.
Loen ka enda raamatust teile sellestsamast vastusest lõigu:
"Iiob arvatavasti mõtiskles: kui Jumal tõesti kogu loodu ja
ka kaarnapoegade eest hoolitseb, kas Ta siis ei hoolitsenud
ka minu laste eest?
Tal oli hea plaan minu ja mu laste jaoks.
Jumal tegutses ka siis armastusest meie suhtes,
kui Ta lasi õnnetusel tulla.
Seda oleksin pidanud algusest peale uskuma."
Olen oma päevikusse sel teemal kirjutanud järgmist:
"Issand, Sina hoolid kaarnapoegadest, Iiobi poegadest
ning minu, Mailis Janatuise, poegadest."
Kallis lugeja ja televaataja, lisa siia nimekirja iseenda nimi
ning selle inimese nimi, kelle pärast sa praegu kannatad.
Jeesuse surm on tõestanud, et maailmas pole ühtki inimest,
kes ei kuuluks Jumala armastuse ja hoolitsuse alla!
Veel enam siis, kui meid on Tema nimesse ristitud!
Sellest märkame, et Jumalal oli Iiobile vastus.
Tal on vastus ka sinule.
Aitäh, Issand, et sa vastad meile omal ajal ja omal viisil.
Aitäh, et Sinu plaan meie suhtes on armastuses koostatud.
Jeesuse nimel, aamen.
Piibligrupi materjale Vanast ja Uuest Testamendist leiad aadressilt:
www.ilosanomapiiri.fi
Tõlge: Ülle Kapanen