Johanneksen ilmestys, luku 9.
Ja viides enkeli puhalsi pasunaan; niin minä näin tähden,
taivaasta maan päälle pudonneen, ja sille annettiin syvyyden kaivon avain;
ja se avasi syvyyden kaivon, ja kaivosta nousi savu, niinkuin savu
suuresta pätsistä, ja kaivon savu pimitti auringon ja ilman.
Ja savusta lähti heinäsirkkoja maan päälle, ja niille annettiin valta,
niinkuin maan skorpioneilla on valta;
ja niille sanottiin, etteivät ne saa vahingoittaa maan ruohoa
eikä mitään vihantaa eikä yhtään puuta,
vaan ainoastaan niitä ihmisiä, joilla ei ole Jumalan sinettiä otsassaan.
Ja niille annettiin valta vaivata heitä viisi kuukautta, vaan ei tappaa heitä;
ja ne vaivasivat, niinkuin vaivaa skorpioni, kun se ihmistä pistää.
Ja niinä päivinä ihmiset etsivät kuolemaa, eivätkä sitä löydä;
he haluavat kuolla, mutta kuolema pakenee heitä.
Ja heinäsirkat olivat sotaan varustettujen hevosten kaltaiset,
ja niillä oli päässään ikäänkuin seppeleet, kullan näköiset,
ja niiden kasvot olivat ikäänkuin ihmisten kasvot;
ja niillä oli hiukset niinkuin naisten hiukset,
ja niiden hampaat olivat niinkuin leijonain hampaat.
Ja niillä oli haarniskat ikäänkuin rautahaarniskat, ja niiden siipien
kohina oli kuin sotavaunujen ryske monien hevosten kiitäessä taisteluun.
Ja niillä oli pyrstöt niinkuin skorpioneilla ja pistimet,
ja pyrstöissänsä niillä oli voima vahingoittaa ihmisiä viisi kuukautta.
Niillä oli kuninkaanaan syvyyden enkeli,
jonka nimi hebreaksi on Abaddon ja kreikaksi Apollyon.
Ensimmäinen "voi!" on mennyt;
katso, tulee vielä kaksi "voi!" -huutoa tämän jälkeen.
Ja kuudes enkeli puhalsi pasunaan; niin minä kuulin äänen tulevan
kultaisen alttarin neljästä sarvesta, Jumalan edestä,
ja se sanoi kuudennelle enkelille, jolla oli pasuna: "Päästä ne neljä enkeliä,
jotka ovat sidottuina suuren Eufrat-virran varrella".
Silloin päästettiin ne neljä enkeliä, jotka hetkelleen, päivälleen,
kuukaudelleen ja vuodelleen olivat valmiina tappamaan
kolmannen osan ihmisistä.
Ja ratsuväen joukkojen luku oli kaksikymmentä tuhatta kertaa
kymmenen tuhatta; minä kuulin niiden luvun.
Ja tämänkaltaisilta minusta näyttivät hevoset ja niiden selässä istujat
näyssä: ratsastajilla oli tulipunaiset ja tummansinervät
ja tulikivenkeltaiset haarniskat; ja hevosten päät olivat
kuin leijonain päät, ja niiden suusta lähti tuli ja savu ja tulikivi.
Näistä kolmesta vitsauksesta sai kolmas osa ihmisiä surmansa:
tulesta ja savusta ja tulikivestä, jotka lähtivät niiden suusta.
Sillä hevosten voima oli niiden suussa ja niiden hännässä;
niiden hännät näet olivat käärmeitten kaltaiset,
ja niissä oli päät, joilla ne vahingoittivat.
Ja jäljelle jääneet ihmiset, ne, joita ei tapettu näillä vitsauksilla,
eivät tehneet parannusta kättensä teoista, niin että olisivat lakanneet
kumartamasta riivaajia ja kultaisia ja hopeaisia ja vaskisia ja kivisiä
ja puisia epäjumalankuvia, jotka eivät voi nähdä eikä kuulla eikä kävellä.
He eivät tehneet parannusta murhistaan eikä velhouksistaan
eikä haureudestaan eikä varkauksistaan.
Luku 10.
Ja minä näin erään toisen, väkevän enkelin tulevan alas taivaasta;
hänen verhonaan oli pilvi, ja taivaankaari oli hänen päänsä päällä,
ja hänen kasvonsa olivat niinkuin aurinko,
ja hänen jalkansa niinkuin tulipatsaat,
ja hänellä oli kädessään avattu kirjanen.
Ja hän laski oikean jalkansa meren päälle ja vasemman maan päälle
ja huusi suurella äänellä, niinkuin leijona ärjyy; ja kun hän huusi,
antoivat ne seitsemän ukkosen jylinää ääntensä puhua.
Ja kun ne seitsemän ukkosenjylinää olivat puhuneet, yritin minä kirjoittaa,
mutta minä kuulin äänen taivaasta sanovan: "Pane sinetin taakse,
mitä ne seitsemän ukkosenjylinää puhuivat, äläkä sitä kirjoita".
Ja enkeli, jonka minä näin seisovan meren päällä ja maan päällä,
kohotti oikean kätensä taivasta kohti
ja vannoi hänen kauttansa, joka elää aina ja iankaikkisesti, hänen,
joka on luonut taivaan ja mitä siinä on, ja maan ja mitä siinä on,
ja meren ja mitä siinä on, ettei enää ole oleva aikaa,
vaan että niinä päivinä, jolloin seitsemännen enkelin ääni kuuluu
hänen puhaltaessaan pasunaan, Jumalan salaisuus käy täytäntöön
sen hyvän sanoman mukaan, jonka hän on ilmoittanut
palvelijoillensa profeetoille.
Ja sen äänen, jonka minä olin kuullut taivaasta, kuulin taas puhuvan minulle
ja sanovan: "Mene ja ota tuo avattu kirjakäärö,
joka on meren ja maan päällä seisovan enkelin kädessä".
Ja minä menin enkelin tykö ja pyysin, että hän antaisi minulle sen kirjasen.
Ja hän sanoi minulle: "Ota ja syö se; se on karvasteleva vatsassasi,
mutta suussasi se on oleva makea kuin hunaja".
Niin minä otin kirjasen enkelin kädestä ja söin sen; se oli minun suussani
makea kuin hunaja; mutta sen syötyäni minun vatsaani karvasteli.
Ja minulle sanottiin: "Sinun tulee taas profetoida monista kansoista
ja kansanheimoista ja kielistä ja kuninkaista".
Luku 11.
Ja minulle annettiin sauvan kaltainen ruoko ja sanottiin: "Nouse ja mittaa
Jumalan temppeli ja alttari ja ne, jotka siinä kumartaen rukoilevat.
Mutta temppelin ulkopuolella oleva esikartano erota pois,
äläkä sitä mittaa, sillä se on annettu pakanakansoille;
ja he tallaavat pyhää kaupunkia neljäkymmentäkaksi kuukautta.
Ja minä annan kahdelle todistajalleni toimeksi säkkipukuihin puettuina
profetoida tuhannen kahdensadan kuudenkymmenen päivän ajan."
Nämä ovat ne kaksi öljypuuta ja ne kaksi lampunjalkaa,
jotka seisovat maan Herran edessä.
Ja jos joku tahtoo heitä vahingoittaa, lähtee tuli heidän suustaan
ja kuluttaa heidän vihollisensa; ja jos joku tahtoo heitä vahingoittaa,
on hän saava surmansa sillä tavalla.
Heillä on valta sulkea taivas, niin ettei sadetta tule heidän
profetoimisensa päivinä, ja heillä on valta muuttaa vedet vereksi
ja lyödä maata kaikkinaisilla vitsauksilla, niin usein kuin tahtovat.
Ja kun he ovat lopettaneet todistamisensa, on peto,
se, joka nousee syvyydestä, käyvä sotaa heitä vastaan
ja voittava heidät ja tappava heidät.
Ja heidän ruumiinsa viruvat sen suuren kaupungin kadulla,
jota hengellisesti puhuen kutsutaan Sodomaksi ja Egyptiksi
ja jossa myös heidän Herransa ristiinnaulittiin.
Ja ihmiset eri kansoista ja sukukunnista ja kielistä ja
kansanheimoista näkevät heidän ruumiinsa kolme ja puoli päivää,
eivätkä salli, että heidän ruumiinsa pannaan hautaan.
Ja ne, jotka maan päällä asuvat, iloitsevat heidän kohtalostaan ja
riemuitsevat ja lähettävät lahjoja toisilleen; sillä nämä kaksi profeettaa
olivat vaivanneet niitä, jotka maan päällä asuvat.
Ja niiden kolmen ja puolen päivän kuluttua meni heihin Jumalasta
elämän henki, ja he nousivat jaloilleen,
ja suuri pelko valtasi ne, jotka näkivät heidät.
Ja he kuulivat suuren äänen taivaasta sanovan heille: "Nouskaa tänne!"
Niin he nousivat taivaaseen pilvessä, ja heidän vihollisensa näkivät heidät.
Ja sillä hetkellä tapahtui suuri maanjäristys,
ja kymmenes osa kaupunkia kukistui,
ja maanjäristyksessä sai surmansa seitsemäntuhatta henkeä,
ja muut peljästyivät ja antoivat taivaan Jumalalle kunnian.
Toinen "voi!" on mennyt; katso, kolmas "voi!" tulee pian.
Ja seitsemäs enkeli puhalsi pasunaan; niin kuului taivaassa suuria ääniä,
jotka sanoivat: "Maailman kuninkuus on tullut meidän Herrallemme ja
hänen Voidellullensa, ja hän on hallitseva aina ja iankaikkisesti".
Ja ne kaksikymmentä neljä vanhinta, jotka istuivat valtaistuimillaan
Jumalan edessä, lankesivat kasvoillensa
ja kumartaen rukoilivat Jumalaa,
sanoen: "Me kiitämme sinua, Herra Jumala, Kaikkivaltias, joka olet
ja joka olit, siitä, että olet ottanut suuren voimasi ja ottanut hallituksen.
Ja pakanakansat ovat vihastuneet, mutta sinun vihasi on tullut,
ja tullut on aika tuomita kuolleet ja maksaa palkka sinun palvelijoillesi
profeetoille ja pyhille ja niille, jotka sinun nimeäsi pelkäävät,
pienille ja suurille, ja turmella ne, jotka maan turmelevat."
Ja Jumalan temppeli taivaassa aukeni, ja hänen liittonsa arkki
näkyi hänen temppelissään, ja tuli salamoita ja ääniä ja ukkosenjylinää
ja maanjäristystä ja suuria rakeita.
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tukea soittamalla numeroon 0600-10177.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua kaikilla teilläsi.
Tekstitys: Annukka Eskola