Jeremia, luku 13.
Näin sanoi Herra minulle: "Mene ja osta itsellesi liinainen vyö
ja pane se kupeillesi, mutta älä anna sen tulla veteen".
Ja minä ostin vyön Herran sanan mukaan ja panin sen kupeilleni.
Sitten Herran sana tuli minulle toisen kerran, tämä sana:
"Ota vyö, jonka sinä ostit ja joka on kupeillasi, ja nouse,
mene Eufratille ja kätke se siellä kallion koloon".
Ja minä menin ja kätkin sen Eufratiin,
niinkuin Herra oli käskenyt minun tehdä.
Ja pitkän ajan kuluttua Herra sanoi minulle: "Nouse, mene Eufratille
ja ota se vyö, jonka minä käskin sinun kätkeä sinne".
Niin minä menin Eufratille, kaivoin ja otin vyön siitä paikasta, johon olin sen
kätkenyt; ja katso, vyö oli turmeltunut eikä kelvannut mihinkään.
Minulle tuli tämä Herran sana:
"Näin sanoo Herra: Samalla tavoin minä tuotan turmion Juudan
ja Jerusalemin suurelle ylpeydelle.
Tämä paha kansa, joka ei tahdo kuulla minun sanojani, joka vaeltaa
sydämensä paatumuksessa, seuraa muita jumalia, palvelee ja
kumartaa niitä, tulee tämän vyön kaltaiseksi, joka ei mihinkään kelpaa.
Sillä niinkuin vyö liittyy miehen kupeisiin, niin minä liitin koko Israeli
heimon ja koko Juudan heimon itseeni, sanoo Herra, että se olisi
minun kansani, minulle kunniaksi, ylistykseksi ja kirkkaudeksi;
mutta he eivät totelleet.
Sentähden sano heille tämä sana: Näin sanoo Herra, Israelin Jumala:
Jokainen leili täytetään viinillä. Ja jos he sanovat sinulle:
'Emmekö me tietäisi, että jokainen leili täytetään viinillä?'
niin sano heille: Näin sanoo Herra: Katso, minä täytän kaikki
tämän maan asukkaat, kuninkaat, jotka istuvat Daavidin valtaistuimella,
papit ja profeetat ja kaikki Jerusalemin asukkaat päihtymyksellä.
Ja minä murskaan heidät, toisen toistansa vastaan,
sekä isät että lapset, sanoo Herra. Minä en sääli, en säästä
enkä armahda, niin että jättäisin heidät hävittämättä."
Kuulkaa, ottakaa korviinne, älkää ylpeilkö, sillä Herra on puhunut.
Antakaa Herralle, teidän Jumalallenne, kunnia,
ennenkuin tulee pimeä ja jalkanne loukkaantuvat vuoriin hämärissä.
Silloin te odotatte valoa, mutta hän muuttaa sen pilkkopimeäksi,
tekee sen synkeydeksi.
Mutta ellette kuule tätä, niin minun sieluni salassa itkee sellaista ylpeyttä
itkee katkerasti, ja minun silmäni vuotavat kyyneleitä,
kun Herran lauma viedään vankeuteen.
"Sano kuninkaalle ja kuninkaan äidille: Istukaa alhaiselle sijalle,
sillä pudonnut on päästänne teidän kunniankruununne.
Etelämaan kaupungit ovat suljetut, eikä ole avaajaa; koko Juuda on viety
pakkosiirtolaisuuteen, pakkosiirtolaisuuteen kaikki kansa.
Nostakaa silmänne ja katsokaa, kuinka ne tulevat pohjoisesta.
Missä on lauma, joka oli sinun haltuusi annettu,
nuo sinun lampaasi, sinun kunniasi?
Mitä sanot, kun hän panee sinulle päämiehiksi ne,
jotka olit ystäviksesi totutellut?
Eivätkö tuskat kourista sinua niinkuin synnyttävää vaimoa?
Ja jos sanot sydämessäsi: 'Minkätähden on minulle näin käynyt?'
-suuren syntisi tähden sinun liepeesi kohotettiin,
tehtiin väkivaltaa sinun kantapäillesi.
Voiko etiopialainen muuttaa ihonsa ja pantteri pilkkunsa?
Yhtä vähän te voitte tehdä hyvää, te pahantekoon tottuneet.
Ja minä hajotan heidät kuin oljenkorret,
jotka lentävät erämaan tuulessa.
Tämä on sinun arpasi, sinun mitattu osasi minulta, sanoo Herra,
koska olet unhottanut minut ja luottanut valheeseen.
Niinpä minäkin nostan sinulta liepeet kasvojen yli, ja sinun häpeäsi näkyy.
Sinun aviorikoksesi, hirnumisesi, riettaan haureutesi,
sinun iljetyksesi kedon kukkuloilla minä olen nähnyt.
Voi sinua, Jerusalem! Et sinä puhdistu, et vielä pitkään aikaan."
Luku 14.
Herran sana, joka tuli Jeremialle suuren kuivuuden tähden.
"Juuda murehtii, sen portit raukeavat, kallistuvat murheasussa maahan;
ja Jerusalemista nousee valitushuuto.
Heidän ylimyksensä lähettävät alaisiansa vedelle.
Nämä tulevat kaivoille, eivät löydä vettä, palajavat astiat tyhjinä,
ovat pettyneet ja häpeissänsä ja peittävät päänsä.
Peltomaan tähden, joka pakahtuu, kun ei ole satanut maassa,
ovat peltomiehet pettyneinä ja peittävät päänsä.
Peurakin kedolla poikii ja hylkää vasikkansa,
kun ei ole mitään vihantaa.
Ja villiaasit seisovat kallio- kukkuloilla, haukkovat ilmaa
niinkuin aavikkosudet; niiden silmät ovat riutuneet, kun ei ruohoa ole."
Vaikka pahat tekomme todistavat meitä vastaan,
tee työsi, Herra, nimesi tähden; sillä meidän luopumuksemme ovat monet,
sinua vastaan me olemme syntiä tehneet.
Sinä Israelin toivo, sen vapahtaja ahdingon aikana,
minkätähden sinä olet kuin muukalainen maassa,
kuin matkamies, joka poikkeaa majaan vain yöpyäksensä?
Minkätähden sinä olet kuin tyrmistynyt mies, kuin sankari, joka ei voi auttaa?
Ja kuitenkin sinä olet meidän keskellämme, Herra,
ja me olemme otetut sinun nimiisi; älä meitä jätä.
Näin sanoo Herra tästä kansasta: Noin he mielellänsä harhailevat,
eivät pidätä jalkojansa. Ei Herra mielisty heihin;
hän muistaa nyt heidän pahat tekonsa ja rankaisee heidän syntinsä.
Ja Herra sanoi minulle: "Älä rukoile tämän kansan puolesta, sen hyväksi.
Vaikka he paastoavat, en minä kuule heidän huutoansa,
ja vaikka he uhraavat polttouhreja ja ruokauhreja, en minä heihin mielisty,
vaan miekalla, nälällä ja rutolla minä heidät lopetan."
Niin minä sanoin: "Voi, Herra, Herra! Katso, profeetat sanovat heille:
'Ei teidän tarvitse nähdä miekkaa eikä kärsiä nälkää,
vaan minä annan teille vakaan rauhan tässä paikassa'."
Mutta Herra sanoi minulle: "Valhetta ennustavat profeetat
minun nimessäni; minä en ole lähettänyt heitä,
en käskenyt heitä enkä puhunut heille. Valhenäkyjä, turhia ennustuksia ja
oman sydämensä petosta he ennustavat teille.
Sentähden, näin sanoo Herra profeetoista,
jotka ennustavat minun nimessäni, vaikka minä en ole heitä lähettänyt,
ja jotka sanovat, että miekka ja nälkä ei tule tähän maahan:
miekkaan ja nälkään hukkuvat nämä profeetat.
Ja kansa, jolle he ennustavat, suistuu Jerusalemin kaduilla
nälkään ja miekkaan, eikä kukaan heitä hautaa -ei heitä,
ei heidän vaimojansa, poikiansa eikä tyttäriänsä.
Minä vuodatan heidän pahuutensa heidän päällensä."
Ja sano heille tämä sana: Minun silmistäni vuotavat kyyneleet
yötä päivää, eivät lakkaa; sillä neitsyt, tytär, minun kansani,
on raskaasti runneltu, ylen kipeällä iskulla.
Jos minä kedolle lähden, katso-miekan kaatamia!
Jos tulen kaupunkiin, katso-kalvava nälkä!
Sillä sekä profeetat että papit kiertävät maata eivätkä mitään tiedä.
Oletko sinä kokonaan hyljännyt Juudan, vierooko sielusi Siionia?
Minkätähden olet lyönyt meitä, niin ettemme voi parantua?
Odotetaan rauhaa, mutta hyvää ei tule,
paranemisen aikaa, mutta katso, tulee peljästys!
Me tunnemme, Herra, jumalattomuutemme,
isiemme pahat teot, sillä sinua vastaan me olemme syntiä tehneet.
Älä hylkää, nimesi tähden! Älä anna kunniasi valtaistuinta häväistäväksi;
muista, älä riko, liittoasi meidän kanssamme.
Onko pakanain turhista jumalista sateen antajiksi,
tahi taivasko antaa sadekuurot? Etkö sinä ole Herra, meidän Jumalamme?
Sinua me odotamme, sillä sinä olet tehnyt kaiken tämän.
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tukea soittamalla numeroon 0600-10177.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua kaikilla teilläsi.
Tekstitys: Annukka Eskola