Jeremia, luku 3.
Sanottu on: Jos mies lähettää pois vaimonsa ja tämä menee
hänen luotansa ja joutuu toisen miehen vaimoksi,
saako se mies enää tulla hänen luokseen?
Eikö se maa tule saastutetuksi?
Mutta sinä olet harjoittanut haureutta monen ystävän kanssa,
ja sinäkö saisit palata minun luokseni! Sanoo Herra.
Nosta silmäsi kukkuloihin ja katso: missä ei olisi sinua maattu?
Teitten vieressä sinä istuit heitä odotellen,
niinkuin arabialainen erämaassa, ja saastutit maan
haureellisella menollasi ja pahuudellasi.
Sadekuurot tyrehtyivät, kevätsade jäi tulematta,
mutta sinulla oli porttonaisen otsa, et tahtonut hävetä.
Kuitenkin sinä nyt huudat minulle: "Isäni! -Sinä olet nuoruuteni ystävä! -
Pitääkö hän vihaa iankaikkisesti, kantaako hän sitä ainiaan?"
Katso, näin sinä puhut, mutta sinä teet pahaa, ja siihen sinä pystyt.
Ja Herra sanoi minulle kuningas Joosian päivinä:
"Oletko nähnyt, mitä tuo luopiovaimo, Israel, on tehnyt?
Hän kuljeskeli kaikilla korkeilla vuorilla
ja kaikkien viheriäin puitten alla ja harjoitti siellä haureutta.
Ja minä sanoin, sittenkuin hän oli kaiken tämän tehnyt:
'Palaja minun tyköni'. Mutta hän ei palannut.
Ja hänen sisarensa Juuda, tuo uskoton, näki sen.
Ja minä näin, että, vaikka minä olin lähettänyt pois tuon luopiovaimon,
Israelin, juuri sen tähden, että hän oli tehnyt aviorikoksen,
ja olin antanut hänelle erokirjan, ei kuitenkaan uskoton Juuda,
hänen sisarensa, peljännyt, vaan meni ja harjoitti haureutta hänkin.
Ja haureutensa huudolla hän saastutti maan,
ja hän teki aviorikoksen kiven ja puun kanssa.
Ja kaikesta tästäkään huolimatta hänen sisarensa Juuda, tuo uskoton,
ei palannut minun tyköni kaikesta sydämestään,
vaan petollisesti, sanoo Herra."
Ja Herra sanoi minulle: "Luopiovaimo Israel
on osoittautunut vanhurskaammaksi kuin Juuda, tuo uskoton.
Mene ja julista nämä sanat pohjoiseen päin ja sano:
Palaja, sinä luopiovaimo Israel, sanoo Herra;
minä en enää synkistä teille kasvojani, sillä minä olen armollinen,
sanoo Herra, enkä pidä vihaa iankaikkisesti.
Ainoastaan tunne rikoksesi, että olet luopunut Herrasta, Jumalastasi,
ja juossut sinne ja tänne vieraitten jumalain tykö, kaikkien
viheriäin puitten alle, ettekä ole kuulleet minun ääntäni, sanoo Herra.
Palatkaa takaisin, te luopuneet lapset, sanoo Herra, sillä minä olen ottanut
teidät omikseni, ja minä noudan teidät, yhden ainoankin kaupungista
ja kaksi sukukunnasta, ja tuon teidät Siioniin.
Ja minä annan teille paimenet oman sydämeni mukaan,
ja he kaitsevat teitä ymmärryksellä ja taidolla.
Ja kun te lisäännytte ja tulette hedelmällisiksi maassa niinä päivinä,
sanoo Herra, niin ei enää puhuta Herran liitonarkista,
se ei enää ajatukseen astu, eikä sitä enää muisteta;
ei sitä enää kaivata, eikä sellaista enää tehdä.
Siihen aikaan sanotaan Jerusalemia Herran valtaistuimeksi,
ja kaikki kansat kokoontuvat sinne, Jerusalemiin, Herran nimen tähden
eivätkä enää vaella pahan sydämensä paatumuksessa.
Niinä päivinä on Juudan heimo kulkeva Israelin heimon kanssa,
ja he tulevat yhdessä pohjoisesta maasta siihen maahan,
jonka minä annoin teidän isillenne perinnöksi.
Minä ajattelin: Kuinka asetankaan sinut lasten joukkoon ja annan sinulle
suloisen maan, ihanan perintöosan, ihanimman kansojen maista!
Ja ajattelin: Sinä olet kutsuva minua isäksi
etkä ole koskaan kääntyvä minusta pois.
Mutta niinkuin vaimo on uskoton puolisollensa, niin olette te,
Israelin heimo, olleet uskottomat minulle, sanoo Herra.
Kuule! Kalliokukkuloilta kuuluu itku, israelilaisten rukous, sillä he ovat
vaeltaneet väärää tietä, ovat unhottaneet Herran, Jumalansa.
Palatkaa takaisin, te luopuneet lapset,
niin minä parannan teidän luopumuksenne."
-"Katso, me tulemme sinun tykösi, sillä sinä olet Herra, meidän Jumalamme.
Totisesti, petosta on, mitä kukkuloilta kuuluu, pauhina vuorilla.
Totisesti, Herrassa, meidän Jumalassamme, on Israelin pelastus.
Häpeäjumala on syönyt isiemme vaivannäön nuoruudestamme asti,
heidän lampaansa ja raavaansa, poikansa ja tyttärensä.
Maatkaamme häpeässämme, ja häväistyksemme peittäköön meidät,
sillä Herraa, meidän Jumalaamme, vastaan me olemme syntiä tehneet,
me ja meidän isämme, hamasta nuoruudestamme tähän päivään asti,
emmekä ole kuulleet Herran, meidän Jumalamme, ääntä."
Luku 4.
"Jos sinä käännyt, Israel, sanoo Herra, niin käänny minun tyköni;
ja jos sinä poistat iljetyksesi minun kasvojeni edestä,
niin et häädy harhailemaan;
jos sinä vannot: 'Niin totta kuin Herra elää' uskollisesti, oikein ja
vanhurskaasti, niin kansat siunaavat itsensä hänen nimeensä,
ja hän on heidän kerskauksensa.
Sillä näin sanoo Herra Juudan miehille ja Jerusalemille: Raivatkaa itsellenne
uudispelto, älkääkä kylväkö orjantappurain sekaan.
Ympärileikatkaa itsenne Herralle ja poistakaa sydämenne esinahka,
te Juudan miehet ja Jerusalemin asukkaat,
ettei minun vihani syttyisi kuin tuli ja palaisi,
eikä olisi sammuttajaa, teidän tekojenne pahuuden tähden.
Julistakaa Juudassa ja Jerusalemissa, kuuluttakaa ja sanokaa:
Puhaltakaa pasunaan kautta maan; huutakaa täyttä kurkkua ja sanokaa:
'Kokoontukaa, ja menkäämme varustettuihin kaupunkeihin'.
Nostakaa lippu Siionia kohti, paetkaa pysähtymättä;
sillä minä annan tulla pohjoisesta onnettomuuden ja suuren hävityksen.
Leijona on noussut tiheiköstänsä, kansaintuhooja on lähtenyt liikkeelle,
lähtenyt asuinpaikastansa, tekemään sinun maasi autioksi:
sinun kaupunkisi hävitetään asujattomiksi.
Sentähden kääriytykää säkkeihin, valittakaa ja parkukaa,
sillä Herran vihan hehku ei ole kääntynyt meistä pois."
Sinä päivänä, sanoo Herra, katoaa rohkeus kuninkaalta ja päämiehiltä,
papit tyrmistyvät ja profeetat hämmästyvät.
Mutta minä sanoin: "Voi, Herra, Herra!
Totisesti, sinä saatoit tämän kansan ja Jerusalemin peräti pettymään,
kun sanoit: 'Teillä on oleva rauha!'
Ja kuitenkin miekka koskee sieluun asti."
Siihen aikaan sanotaan tälle kansalle ja Jerusalemille:
Kuuma tuuli tulee erämaan kalliokukkuloilta tytärtä,
minun kansaani, kohti-ei elon viskaamiseksi eikä puhdistamiseksi.
Tuuli, liian tuima sellaisiin, tulee minulta;
nyt minä myös julistan heille tuomiot.
Katso, hän nousee niinkuin pilvi, ja hänen vaununsa ovat kuin tuulispää,
hänen hevosensa ovat kotkia nopeammat.
Voi meitä, sillä me olemme tuhon omat!
Pese sydämesi puhtaaksi pahuudesta, sinä Jerusalem,
että pelastuisit. Kuinka kauan asuvat sinun sisimmässäsi väärät ajatuksesi?
Sillä kuule! Sanansaattaja Daanista,
onnettomuuden julistaja Efraimin vuorilta!
Kehoittakaa kansoja. Katso, kuuluttakaa Jerusalemia vastaan:
"Piirittäjät tulevat kaukaisesta maasta ja kohottavat huutonsa
Juudan kaupunkeja vastaan".
Niinkuin pellon vartijat he piirittävät sitä yltympäri,
koska se niskoitteli minua vastaan, sanoo Herra.
Sinun vaelluksesi ja tekosi ovat tuottaneet sinulle tämän:
tämän saat pahuudestasi; niin, se on katkerata,
niin, se koskee sydämeesi asti.
Voi minun rintaani, voi minun rintaani! Minä vääntelehdin tuskasta.
Voi sydämeni kammioita! Sydämeni väräjää minussa;
en voi vaieta, sillä minä kuulen pasunan äänen, sotahuudon.
Hävitys tulee hävityksen päälle, sillä koko maa on tuhottu;
äkisti ovat minun majani tuhotut, silmänräpäyksessä minun telttani.
Kuinka kauan minun täytyy nähdä sotalippua, kuulla pasunan ääntä?
Sillä minun kansani on hullu; eivät he tunne minua.
He ovat tyhmiä lapsia eivätkä ymmärtäväisiä;
he ovat viisaita tekemään pahaa, mutta tehdä hyvää he eivät taida.
Minä katselin maata, ja katso, se oli autio ja tyhjä,
ja taivasta, eikä siinä valoa ollut.
Minä katselin vuoria, ja katso, ne järkkyivät,
ja kaikki kukkulat huojuivat.
Minä katselin, ja katso, ei ollut yhtään ihmistä,
ja kaikki taivaan linnut olivat paenneet pois.
Minä katselin, ja katso, hedelmätarha oli erämaana, ja kaikki sen kaupungit
olivat kukistuneet Herran, hänen vihansa hehkun, edessä.
Sillä näin sanoo Herra: Koko maa tulee autioksi,
vaikka minä en siitä peräti loppua tee.
Sentähden maa suree, ja taivaat ylhäällä pukeutuvat mustiin,
sillä minä olen puhunut, olen päättänyt, enkä kadu, en siitä peräydy.
Ratsu-ja jousimiesten huutoa pakenee koko kaupunki;
he menevät metsäntiheikköihin ja nousevat kallioille.
Jokainen kaupunki on hyljätty, eikä niissä kukaan asu.
Ja sinä tuhon oma, mitä teet, kun pukeudut purppuraan,
kun koristaudut kultakoristeilla, kun suurennat silmäsi ihomaalilla?
Turhaan sinä itsesi kaunistat.
Rakastajat ovat hyljänneet sinut, he etsivät sinun henkeäsi.
Sillä minä kuulen huudon, niinkuin synnyttäjän tuskanhuudon,
vaivan, niinkuin ensisynnyttäjän vaivan, tytär Siionin huudon;
hän vaikeroitsee, levittää kätensä:
"Voi minua, minun sieluni menehtyy murhamiesten käsiin!"
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tukea soittamalla numeroon 0600-10177.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua kaikilla teilläsi.
Tekstitys: Annukka Eskola