Jesaja, luku 56.
Näin sanoo Herra: Noudattakaa oikeutta ja tehkää vanhurskaus,
sillä minun autuuteni on lähellä ja minun vanhurskauteni ilmestyy.
Autuas se ihminen, joka tämän tekee, se ihmislapsi, joka tässä pysyy, joka
pitää sapatin eikä sitä riko, joka varoo kätensä tekemästä mitään pahaa!
Älköön sanoko muukalainen, joka on liittynyt Herraan:
"Herra erottaa minut peräti kansastansa",
älköönkä kuohittu sanoko: "Minä olen kuiva puu".
Sillä näin sanoo Herra: Kuohituille, jotka pitävät minun sapattini ja
valitsevat sen, mikä minulle otollista on, ja pysyvät minun liitossani,
heille minä annan huoneessani ja muurieni sisällä muistomerkin ja
nimen, joka on poikia ja tyttäriä parempi;
minä annan heille iankaikkisen nimen, joka ei häviä.
Ja muukalaiset, jotka ovat liittyneet Herraan, palvellakseen häntä ja
rakastaakseen Herran nimeä, ollakseen hänen palvelijoitansa,
kaikki, jotka pitävät sapatin eivätkä sitä riko ja pysyvät minun liitossani,
ne minä tuon pyhälle vuorelleni ja ilahutan heitä rukoushuoneessani, ja
heidän polttouhrinsa ja teurasuhrinsa ovat otolliset minun alttarillani,
sillä minun huoneeni on kutsuttava kaikkien kansojen rukoushuoneeksi.
Herra, Herra sanoo, hän, joka kokoaa Israelin karkoitetut:
Minä kokoan vielä muitakin sen koottujen lisäksi.
Kaikki kedon eläimet, tulkaa syömään, te metsän eläimet kaikki.
Israelin vartijat ovat kaikki sokeita, eivät he mitään käsitä;
he ovat kaikki mykkiä koiria, jotka eivät osaa haukkua.
He näkevät unta, makailevat ja nukkuvat mielellään.
Ja näillä koirilla on vimmainen nälkä, ei niitä mikään täytä.
Ja tällaisia ovat paimenet! Eivät pysty mitään huomaamaan, ovat kaikki
kääntyneet omille teilleen, etsivät kukin omaa voittoansa, kaikki tyynni.
"Tulkaa, minä hankin viiniä, ryypätkäämme väkevätä;
olkoon huomispäivä niinkuin tämäkin ylenpalttisen ihana."
Luku 57.
Vanhurskas hukkuu, eikä kukaan pane sitä sydämelleen,
hurskaat miehet otetaan pois kenenkään siitä välittämättä,
sillä vanhurskas otetaan pois pahuutta näkemästä.
Hän menee rauhaan:
jotka vakaasti vaeltavat, he saavat levätä kammioissansa.
Mutta te tulkaa tänne, te velhottaren lapset,
te avionrikkojamiehen ja porttovaimon sikiöt.
Kenellä te iloanne pidätte? Kenelle avaatte suunne ammolleen
ja kieltä pitkälle pistätte? Ettekö te ole rikoksen lapsia, valheen sikiöitä?
Te, jotka hehkutte himosta tammien varjossa, jokaisen vihreän puun alla,
te, jotka teurastatte lapsia laaksoissa, kallionrotkoissa!
Laakson sileät paadet ovat sinun osasi, siinä se on, sinun arpasi;
niille sinä olet juomauhrit vuodattanut, ruokauhrit uhrannut.
Siihenkö minä tyytyisin!
Korkealle ja valtavalle vuorelle sinä valmistit vuoteesi;
sinne sinä myös nousit teurasuhria uhraamaan.
Oven ja pihtipielen taakse sinä panit omat merkkisi. Sillä minusta luopuen
sinä paljastit itsesi ja nousit vuoteellesi, teit sen tilavaksi;
sinä sovit kaupoista heidän kanssaan,
makasit heidän kanssaan mielelläsi, näit heidän häpynsä.
Sinä kuljit kuninkaan tykö öljyinesi, runsaine voiteinesi;
sinä lähetit sanansaattajasi kauas, laskeuduit alas tuonelaan asti.
Sinä väsyit matkasi pituudesta, et kuitenkaan sanonut: "Turha vaiva!"
Sinä sait elpynyttä voimaa, sentähden et heikoksi käynyt.
Ketä sinä arkailit ja pelkäsit, koska vilpistelit etkä minua muistanut,
et minusta välittänyt? Eikö niin: minä olen ollut vaiti aina ikiajoista asti,
ja niin et sinä minua pelkää?
Mutta minä ilmoitan, mitä on sinun vanhurskautesi ja sinun tekosi;
ne eivät sinua auta.
Kun sinä huudat, auttakoon sinua jumaliesi joukko!
Mutta tuuli vie ne kaikki, henkäys ottaa ne pois.
Mutta joka minuun turvaa, se perii maan
ja ottaa omaksensa minun pyhän vuoreni.
Hän sanoo: Tehkää, tehkää tie, tasoittakaa tie,
poistakaa kompastuskivet minun kansani tieltä.
Sillä näin sanoo Korkea ja Ylhäinen, jonka asumus on iankaikkinen ja
jonka nimi on Pyhä: Minä asun korkeudessa ja pyhyydessä
ja niitten tykönä, joilla on särjetty ja nöyrä henki, että minä
virvoittaisin nöyrien hengen ja saattaisin särjettyjen sydämet eläviksi.
Sillä en minä iankaiken riitele enkä vihastu ainiaaksi; muutoin henki
nääntyisi minun kasvojeni edessä, ne sielut, jotka minä tehnyt olen.
Hänen ahneutensa synnin tähden minä vihastuin;
minä löin häntä, kätkin itseni ja olin vihastunut.
Mutta hän luopui minusta ja kulki oman sydämensä tietä.
Minä olen nähnyt hänen tiensä, mutta minä parannan hänet ja johdatan
häntä ja annan jälleen lohdutuksen hänelle ja hänen surevillensa.
Minä luon huulten hedelmän, rauhan, rauhan kaukaisille ja läheisille,
sanoo Herra, ja minä parannan hänet.
Mutta jumalattomat ovat kuin kuohuva meri,
joka ei voi tyyntyä ja jonka aallot kuohuttavat muraa ja mutaa.
Jumalattomilla ei ole rauhaa, sanoo minun Jumalani.
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tukea soittamalla numeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua kaikilla teilläsi.
Tekstitys: Annukka Eskola