Jesaja, luku 51
Kuulkaa minua, te jotka vanhurskauteen pyritte,
te jotka Herraa etsitte. Katsokaa kalliota, josta olette lohkaistut,
ja kaivos-onkaloa, josta olette kaivetut.
Katsokaa Aabrahamia, isäänne, ja Saaraa, joka teidät synnytti.
Sillä hän oli vain yksi, kun minä hänet kutsuin;
mutta minä siunasin hänet ja enensin hänet.
Niin Herra lohduttaa Siionin, lohduttaa kaikki sen rauniot, hän tekee
sen erämaasta kuin Eedenin ja sen arosta kuin Herran puutarhan;
siellä on oleva riemu ja ilo, kiitos ja ylistysvirren ääni.
Kuuntele minua, kansani, kuule minua, kansakuntani,
sillä minusta lähtee laki, ja minä panen oikeuteni valkeudeksi kansoille.
Lähellä on minun vanhurskauteni, minun autuuteni ilmestyy,
minun käsivarteni tuomitsevat kansat;
minua odottavat merensaaret ja panevat toivonsa minun käsivarteeni.
Nostakaa silmänne taivasta kohti ja katsokaa maata, joka alhaalla on,
sillä taivaat katoavat kuin savu ja maa hajoaa kuin vaate
ja sen asukkaat kuolevat kuin sääsket, mutta minun autuuteni
pysyy iankaikkisesti, ja minun vanhurskauteni ei kukistu.
Kuulkaa minua, te jotka vanhurskauden tunnette,
kansa, jonka sydämessä on minun lakini: älkää peljätkö ihmisten pilkkaa
älkääkä kauhistuko heidän herjauksiansa.
Sillä koi syö heidät niinkuin vaatteen, koiperhonen syö heidät niinkuin villan,
mutta minun vanhurskauteni pysyy iankaikkisesti,
minun autuuteni polvesta polveen.
Heräjä, heräjä, pukeudu voimaan, sinä Herran käsivarsi;
heräjä niinkuin muinaisina päivinä, ammoisten sukupolvien aikoina.
Etkö sinä ole se, joka löit Rahabin kuoliaaksi, joka lävistit lohikäärmeen?
Etkö sinä ole se, joka kuivasit meren, suuren syvyyden vedet,
joka teit meren syvänteet tieksi lunastettujen kulkea?
Niin Herran vapahdetut palajavat ja tulevat Siioniin riemuiten,
päänsä päällä iankaikkinen ilo. Riemu ja ilo saavuttavat heidät,
mutta murhe ja huokaus pakenevat.
Minä, minä olen teidän lohduttajanne; mikä olet sinä, että pelkäät ihmistä,
joka on kuolevainen, ihmislasta, jonka käy niinkuin ruohon,
ja unhotat Herran, joka on sinut tehnyt, joka on levittänyt taivaan ja
perustanut maan, ja vapiset alati, kaiket päivät, sortajan vihaa,
kun hän tähtää tuhotaksensa? Mutta missä on sortajan viha?
Pian päästetään kumaraan koukistunut vapaaksi kahleistaan:
ei hän kuole, ei kuoppaan jää, eikä häneltä leipä puutu.
Minä olen Herra, sinun Jumalasi, joka liikutan meren,
niin että sen aallot pauhaavat, jonka nimi on Herra Sebaot.
Ja minä olen pannut sanani sinun suuhusi, minä olen kätkenyt sinut
käteni varjoon, pystyttääkseni taivaan ja perustaakseni maan
ja sanoakseni Siionille: "Sinä olet minun kansani".
Heräjä, heräjä, nouse, Jerusalem, sinä joka olet juonut Herran kädestä hänen
vihansa maljan, joka olet päihdyttävän pikarin juonut, tyhjäksi särpinyt.
Ei kukaan kaikista lapsista, jotka hän oli synnyttänyt,
ollut häntä taluttamassa; ei kukaan kaikista lapsista,
jotka hän oli kasvattanut, hänen käteensä tarttunut.
Nämä kohtasivat sinua kaksittain -kuka sinua surkuttelee-
tuho ja turmio, nälkä ja miekka; millä voin sinua lohduttaa?
Tajuttomina makasivat sinun poikasi joka kadun kulmassa,
niinkuin antiloopit pyydyshaudassa, täynnä Herran vihaa,
sinun Jumalasi nuhtelua.
Sentähden kuule tätä, sinä poloinen, joka olet juopunut, vaikka et viinistä:
Näin sanoo sinun Herrasi, Herra sinun Jumalasi, joka ajaa kansansa asian:
Katso, minä otan sinun kädestäsi päihdyttävän maljan, vihani pikarin;
ei tarvitse sinun siitä enää juoda.
Ja minä panen sen sinun vaivaajaisi käteen, jotka sinulle sanoivat:
"Lankea maahan, kulkeaksemme sinun päällitsesi";
ja sinä panit selkäsi maaksi ja kaduksi kulkijoille.
Luku 52.
Heräjä, heräjä, pukeudu voimaasi, Siion;
pukeudu juhlapukuusi, Jerusalem, sinä pyhä kaupunki. Sillä ei koskaan
enää astu sinun sisällesi ympärileikkaamaton eikä saastainen.
Pudista päältäsi tomu, nouse istuimellesi, Jerusalem;
irroita kahleet kaulastasi, sinä vangittu tytär Siion.
Sillä näin sanoo Herra:
Ilmaiseksi teidät myytiin, rahatta teidät lunastetaan.
Sillä näin sanoo Herra, Herra: Minun kansani meni ensin alas Egyptiin
asumaan siellä muukalaisena, ja sitten Assur sorti sitä ilman syytä.
Ja nyt, mitä minulla on tekemistä täällä, sanoo Herra,
kun minun kansani on viety pois ilmaiseksi? Sen valtiaat elämöivät,
sanoo Herra, ja minun nimeäni pilkataan alati, kaiket päivät.
Sentähden minun kansani on tunteva minun nimeni,
sentähden se on tunteva sinä päivänä, että minä olen se, joka sanon:
"Katso, tässä minä olen".
Kuinka suloiset ovat vuorilla ilosanoman tuojan jalat,
hänen, joka julistaa rauhaa, ilmoittaa hyvän sanoman, joka julistaa
pelastusta, sanoo Siionille: "Sinun Jumalasi on kuningas!"
Kuule! Vartijasi korottavat äänensä, kaikki he riemuitsevat,
sillä he näkevät silmästä silmään, kuinka Herra palajaa Siioniin.
Huutakaa ilosta, riemuitkaa, kaikki te Jerusalemin rauniot,
sillä Herra lohduttaa kansansa, lunastaa Jerusalemin.
Herra paljastaa pyhän käsivartensa kaikkien kansojen nähden,
ja kaikki maan ääret saavat nähdä meidän Jumalamme autuuden.
Pois, pois! Lähtekää sieltä, älkää koskeko saastaiseen;
lähtekää sen keskeltä, puhdistau- tukaa, te Herran aseenkantajat.
Sillä ei teidän tarvitse kiiruusti lähteä, ei paeten kulkea;
sillä Herra käy teidän edellänne, Israelin Jumala seuraa suojananne.
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tukea soittamalla numeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua kaikilla teilläsi.
Tekstitys: Annukka Eskola