Jesaja, luku 45
Näin sanoo Herra voidellulleen Koorekselle, jonka oikeaan käteen
minä olen tarttunut kukistaakseni kansat hänen edestään
ja riisuakseni kuninkaitten kupeilta vyöt,
että ovet hänen edessään avautuisivat eivätkä portit sulkeutuisi:
Minä käyn sinun edelläsi ja tasoitan kukkulat,
minä murran vaskiovet ja rikon rautasalvat.
Minä annan sinulle aarteet pimeän peitosta, kalleudet kätköistänsä,
tietääksesi, että minä, Herra, olen se, joka sinut nimeltä kutsuin,
minä, Israelin Jumala.
Palvelijani Jaakobin ja valittuni Israelin tähden minä kutsuin sinut
nimeltä ja annoin sinulle kunnianimen, vaikka sinä et minua tuntenut.
Minä olen Herra, eikä toista ole, paitsi minua ei ole yhtään jumalaa.
Minä vyötän sinut, vaikka sinä et minua tunne,
jotta tiedettäisiin auringon noususta sen laskemille asti,
että paitsi minua ei ole yhtäkään: minä olen Herra, eikä toista ole,
minä, joka teen valkeuden ja luon pimeyden, joka tuotan onnen
ja luon onnettomuuden; minä, Herra, teen kaiken tämän.
Tiukkukaa, te taivaat, ylhäältä, vuotakoot pilvet vanhurskautta.
Avautukoon maa ja antakoon hedelmänänsä pelastuksen,
versokoon se myös vanhurskautta. Minä, Herra, olen sen luonut.
Voi sitä, joka riitelee tekijänsä kanssa, saviastia saviastiain joukossa
-maasta tehtyjä kaikki! Sanooko savi valajallensa:
"Mitä sinä kelpaat tekemään? Sinun työsi on kädettömän työtä!"
Voi sitä, joka sanoo isälleen: "Mitä sinä kelpaat siittämään?"
ja äidilleen: "Mitä sinä kelpaat synnyttämään?"
Näin sanoo Herra, Israelin Pyhä, joka on hänet tehnyt: Kysykää tulevaisia
minulta ja jättäkää minun haltuuni minun lapseni, minun kätteni teot.
Minä olen tehnyt maan ja luonut ihmisen maan päälle; minun käteni
ovat levittäneet taivaan, minä olen kutsunut koolle kaikki sen joukot.
Minä herätin hänet vanhurskaudessa, ja minä tasoitin kaikki hänen tiensä.
Hän rakentaa minun kaupunkini ja päästää vapaiksi minun
pakkosiirtolaiseni ilman maksua ja ilman lahjusta, sanoo Herra Sebaot.
Näin sanoo Herra: Egyptin työansio ja Etiopian kauppavoitto ja sebalaiset,
suurikasvuiset miehet, tulevat sinun tykösi, tulevat sinun omiksesi.
Sinun perässäsi he käyvät, kulkevat kahleissa, sinua kumartavat,
sinua rukoilevat: "Ainoastaan sinun tykönäsi on Jumala,
ei ole toista, ei yhtään muuta jumalaa".
Totisesti, sinä olet salattu Jumala, sinä Israelin Jumala, sinä Vapahtaja.
Häpeän ja pilkan he saavat kaikki, pilkan alaisina he kulkevat kaikki,
nuo kuvien tekijät.
Mutta Israelin pelastaa Herra iankaikkisella pelastuksella,
te ette joudu häpeään ettekä pilkan alaisiksi,
ette ikinä, hamaan iankaikkisuuteen saakka.
Sillä näin sanoo Herra, joka on luonut taivaan-hän on Jumala-joka on
valmistanut maan ja tehnyt sen; hän on sen vahvistanut,
ei hän sitä autioksi luonut, asuttavaksi hän sen valmisti:
Minä olen Herra, eikä toista ole.
En ole minä puhunut salassa, en pimeässä maan paikassa;
en ole sanonut Jaakobin jälkeläisille: etsikää minua tyhjyydestä.
Minä Herra puhun vanhurskautta, ilmoitan, mikä oikein on.
Kokoontukaa ja tulkaa, lähestykää kaikki,
te henkiinjääneet kansakunnista. Eivät ne mitään ymmärrä,
jotka kantavat puukuviansa ja rukoilevat jumalaa, joka ei voi auttaa.
Ilmoittakaa ja esiin tuokaa-neuvotelkoot keskenänsä-
kuka on tämän julistanut hamasta muinaisuudesta,
aikoja sitten ilmoittanut? Enkö minä, Herra!
Paitsi minua ei ole yhtään jumalaa;
ei ole vanhurskasta ja auttavaa jumalaa muuta kuin minä.
Kääntykää minun tyköni ja antakaa pelastaa itsenne, te maan ääret kaikki,
sillä minä olen Jumala, eikä toista ole.
Minä olen vannonut itse kauttani, minun suustani on lähtenyt totuus,
peruuttamaton sana: Minun edessäni pitää kaikkien polvien notkistuman,
minulle jokaisen kielen valansa vannoman.
Ainoastaan Herrassa-niin pitää minusta sanottaman-
on vanhurskaus ja voima. Hänen tykönsä tulevat häveten kaikki,
jotka ovat palaneet vihasta häntä vastaan.
Herrassa tulee vanhurskaaksi kaikki Israelin siemen,
ja hän on heidän kerskauksensa.
Luku 46
Beel vaipuu, Nebo taipuu;
heidän kuvansa joutuvat elukkain ja juhtain selkään;
mitä te kulkueessa kannoitte, se sälytetään kuormaksi uupuville.
He taipuvat, he vaipuvat molemmat;
he eivät voi pelastaa kuormaa, ja itse he vaeltavat vankeuteen.
Kuulkaa minua, te Jaakobin heimo, te kaikki Israelin heimon tähteet, te,
joita on pitänyt kantaa äidinkohdusta asti, nostaa hamasta äidinhelmasta.
Teidän vanhuuteenne asti minä olen sama,
hamaan harmaantumiseenne saakka minä kannan;
niin minä olen tehnyt, ja vastedeskin minä nostan,
minä kannan ja pelastan.
Keneenkä te vertaatte minut, kenenkä rinnalle minut asetatte,
kenenkä kaltaiseksi te minut katsotte, että olisimme toistemme vertaiset?
He kaatavat kultaa kukkarosta ja punnitsevat hopeata vaa'alla;
he palkkaavat kultasepän, ja hän tekee siitä jumalan,
jonka eteen he lankeavat maahan ja jota he kumartavat.
He nostavat sen olallensa, kantavat ja asettavat sen paikoilleen,
ja se seisoo eikä liikahda paikaltansa.
Sitä huudetaan avuksi, mutta se ei vastaa, hädästä se ei pelasta.
Muistakaa tämä ja olkaa vahvat. Menkää itseenne, te luopiot.
Muistakaa entisiä ikiajoista asti, sillä minä olen Jumala, eikä toista ole;
minä olen Jumala, eikä ole minun vertaistani.
Minä ilmoitan alusta asti, mitä tuleva on, ammoisia aikoja ennen,
mitä ei vielä ole tapahtunut; minä sanon: minun neuvoni pysyy,
kaiken, mitä tahdon, minä teen.
Minä olen kutsunut kotkan päivänkoitosta, kaukaisesta maasta
neuvopäätökseni miehen. Minkä olen puhunut, sen minä myös toteutan;
mitä olen aivoitellut, sen minä myös teen.
Kuulkaa minua, te kovasydämiset, jotka olette kaukana vanhurskaudesta.
Minä olen antanut vanhurskauteni lähestyä, se ei ole kaukana;
ei viivy pelastus, jonka minä tuon.
Minä annan Siionissa pelastuksen, annan kirkkauteni Israelille.
Tekstitys: Annukka Eskola
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tukea soittamalla numeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua.