Paavalin kirje filippiläisille, luku 1
Paavali ja Timoteus, Kristuksen Jeesuksen palvelijat,
kaikille pyhille Kristuksessa Jeesuksessa, jotka ovat Filippissä,
sekä myös seurakunnan kaitsijoille ja seurakuntapalvelijoille.
Armo teille ja rauha Jumalalta, meidän Isältämme,
ja Herralta Jeesukselta Kristukselta!
Minä kiitän Jumalaani, niin usein kuin teitä muistan,
aina kaikissa rukouksissani ilolla rukoillen teidän kaikkien puolesta,
kiitän siitä, että olette olleet osallisia evankeliumiin
ensi päivästä alkaen tähän päivään saakka,
varmasti luottaen siihen, että hän, joka on alkanut teissä hyvän työn,
on sen täyttävä Kristuksen Jeesuksen päivään saakka.
Ja oikein onkin, että minä näin ajattelen teitä kaikkia,
koska te olette minun sydämessäni, te, jotka sekä ollessani kahleissa
että evankeliumia puolustaessani ja vahvistaessani
olette kaikki minun kanssani armosta osalliset.
Sillä Jumala on minun todistajani, kuinka minä teitä kaikkia ikävöitsen
Kristuksen Jeesuksen sydämellisellä rakkaudella.
Ja sitä minä rukoilen, että teidän rakkautenne tulisi yhä runsaammaksi
tiedossa ja kaikessa käsittämisessä,
voidaksenne tutkia, mikä paras on, että te Kristuksen päivään saakka
olisitte puhtaat ettekä kenellekään loukkaukseksi,
täynnä vanhurskauden hedelmää, jonka Jeesus Kristus saa aikaan,
Jumalan kunniaksi ja ylistykseksi.
Mutta minä tahdon, että te, veljet, tietäisitte, että se, mitä minulle
on tapahtunut, on koitunutkin evankeliumin menestykseksi,
niin että koko henkivartioston ja kaikkien muiden tietoon on tullut,
että minä olen kahleissa Kristuksen tähden,
ja että useimmat veljistä, saaden Herrassa uskallusta minun kahleistani,
yhä enemmän rohkenevat pelkäämättä puhua Jumalan sanaa.
Muutamat tosin julistavat Kristusta kateudestakin ja riidan halusta,
mutta toiset hyvässä tarkoituksessa:
nämä tekevät sitä rakkaudesta, koska tietävät, että minut on pantu
evankeliumia puolustamaan,
nuo toiset taas julistavat Kristusta itsekkyydestä, epäpuhtaalla mielellä,
luullen tuottavansa minulle murhetta kahleissani.
Vaan mitäpä tuosta, kunhan Kristusta vain tavalla tai toisella julistetaan,
joko näön vuoksi tai totuudessa!
Ja siitä minä iloitsen, ja olen vastakin iloitseva.
Sillä minä tiedän, että tämä on päättyvä minulle pelastukseksi
teidän rukoustenne kautta ja Jeesuksen Kristuksen Hengen avulla,
minun hartaan odotukseni ja toivoni mukaan, etten ole missään
häpeään joutuva, vaan että Kristus nytkin, niinkuin aina, on tuleva
ylistetyksi minun ruumiissani kaikella rohkeudella,
joko elämän tai kuoleman kautta.
Sillä elämä on minulle Kristus, ja kuolema on voitto.
Mutta jos minun on eläminen täällä lihassa,
niin siitä koituu hedelmää työlleni, ja silloin en tiedä, minkä valitsisin.
Ahtaalla minä olen näiden kahden välissä: halu minulla on täältä eritä
ja olla Kristuksen kanssa, sillä se olisi monin verroin parempi;
mutta teidän tähtenne on lihassa viipymiseni tarpeellisempi.
Ja kun olen tästä varma, niin minä tiedän jääväni eloon ja
viipyväni kaikkien teidän luonanne teidän edistymiseksenne
ja iloksenne uskossa,
että teidän kerskaamisenne minusta olisi yhä runsaampi Kristuksessa
Jeesuksessa, kun minä taas tulen teidän tykönne.
Käyttäytykää vain Kristuksen evankeliumin arvon mukaisesti,
että minä, tulinpa sitten teidän tykönne ja näin teidät tai olin tulematta,
saan kuulla teistä, että te pysytte samassa hengessä ja yksimielisinä
taistelette minun kanssani evankeliumin uskon puolesta,
vastustajia missään kohden säikähtämättä; ja se on heille
kadotuksen, mutta teille pelastuksen merkki, merkki Jumalalta.
Sillä teidän on suotu, Kristuksen tähden, ei ainoastaan uskoa häneen,
vaan myös kärsiä hänen tähtensä,
teidän, joilla on sama taistelu, mitä näitte
ja nyt kuulette minun taistelevan.
Luku 2
Jos siis on jotakin kehoitusta Kristuksessa,
jos jotakin rakkauden lohdutusta, jos jotakin Hengen yhteyttä,
jos jotakin sydämellisyyttä ja laupeutta,
niin tehkää minun iloni täydelliseksi siten, että olette samaa mieltä,
että teillä on sama rakkaus, että olette sopuisat ja yksimieliset
ettekä tee mitään itsekkyydestä tai turhan kunnian pyynnöstä,
vaan että nöyryydessä pidätte toista parempana kuin itseänne
ja että katsotte kukin, ette vain omaanne, vaan toistenkin parasta.
Olkoon teillä se mieli, joka myös Kristuksella Jeesuksella oli,
joka ei, vaikka hänellä olikin Jumalan muoto,
katsonut saaliiksensa olla Jumalan kaltainen,
vaan tyhjensi itsensä ja otti orjan muodon, tuli ihmisten kaltaiseksi,
ja hänet havaittiin olennaltaan sellaiseksi kuin ihminen;
hän nöyryytti itsensä ja oli kuuliainen kuolemaan asti,
hamaan ristin kuolemaan asti.
Sentähden onkin Jumala hänet korkealle korottanut ja antanut hänelle
nimen, kaikkia muita nimiä korkeamman,
niin että kaikkien polvien pitää Jeesuksen nimeen notkistuman,
sekä niitten, jotka taivaissa ovat, että niitten, jotka maan päällä ovat,
ja niitten, jotka maan alla ovat,
ja jokaisen kielen pitää tunnustaman Isän Jumalan kunniaksi,
että Jeesus Kristus on Herra.
Siis, rakkaani, samoin kuin aina olette olleet kuuliaiset, niin ahkeroikaa,
ei ainoastaan niinkuin silloin, kun minä olin teidän tykönänne, vaan paljoa
enemmän nyt, kun olen poissa, pelolla ja vavistuksella, että pelastuisitte;
sillä Jumala on se, joka teissä vaikuttaa sekä tahtomisen että
tekemisen, että hänen hyvä tahtonsa tapahtuisi.
Tehkää kaikki nurisematta ja epäröimättä,
että olisitte moitteettomat ja puhtaat,
olisitte tahrattomat Jumalan lapset kieron ja nurjan sukukunnan keskellä,
joiden joukossa te loistatte niinkuin tähdet maailmassa,
tarjolla pitäessänne elämän sanaa, ollen minulle kerskaukseksi Kristuksen
päivänä siitä, etten ole turhaan juossut enkä turhaan vaivaa nähnyt.
Vaan jos minut uhrataankin tehdessäni teidän uskonne
uhri-ja palvelustoimitusta, niin minä kuitenkin iloitsen,
ja iloitsen kaikkien teidän kanssanne;
samoin iloitkaa tekin, ja iloitkaa minun kanssani!
Toivon Herrassa Jeesuksessa pian voivani lähettää
Timoteuksen teidän tykönne, että minäkin tulisin rohkaistuksi,
saatuani tietää, kuinka teidän on.
Sillä minulla ei ole ketään samanmielistä,
joka vilpittömästi huolehtisi teidän tilastanne;
sillä kaikki he etsivät omaansa
eivätkä sitä, mikä Kristuksen Jeesuksen on.
Mutta hänen koetellun mielensä te tunnette, että hän,
niinkuin poika isäänsä, on minua palvellut evankeliumin työssä.
Hänet minä siis toivon voivani lähettää heti,
kun olen saanut nähdä, miten minun käy.
Ja minä luotan Herrassa siihen, että itsekin pian olen tuleva.
Katson kuitenkin välttämättömäksi palauttaa luoksenne veljeni,
työkumppanini ja taistelutoverini Epafrodituksen,
teidän lähettinne ja auttajan minun tarpeissani.
Sillä hän ikävöi teitä kaikkia ja on kovin levoton siitä,
että olitte kuulleet hänen sairastavan.
Ja hän olikin sairaana, kuoleman kielissä; mutta Jumala armahti häntä,
eikä ainoastaan häntä, vaan myös minua,
etten saisi murhetta murheen päälle.
Lähetän hänet sentähden kiiruimmiten, että te hänet
nähdessänne taas iloitsisitte ja minäkin olisin murheettomampi.
Ottakaa siis hänet vastaan Herrassa kaikella ilolla,
ja pitäkää semmoisia kunniassa;
sillä Kristuksen työn tähden hän joutui aivan kuoleman partaalle,
kun pani henkensä alttiiksi tehdäkseen minulle sen palveluksen,
mitä te ette voineet tehdä.
Tekstitys: Annukka Eskola
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tukea soittamalla numeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua.