Paavalin kirje efesolaisille, luku 4
Niin kehoitan siis minä, joka olen vankina Herrassa, teitä vaeltamaan,
niinkuin saamanne kutsumuksen arvo vaatii,
kaikessa nöyryydessä ja hiljaisuudessa ja pitkämielisyydessä
kärsien toinen toistanne rakkaudessa
ja pyrkien säilyttämään hengen yhteyden rauhan yhdyssiteellä:
yksi ruumis ja yksi henki, niinkuin te olette kutsututkin yhteen
ja samaan toivoon, jonka te kutsumuksessanne saitte;
yksi Herra, yksi usko, yksi kaste;
yksi Jumala ja kaikkien Isä, joka on yli kaikkien ja kaikkien kautta ja kaikissa.
Mutta itsekullekin meistä on armo annettu
Kristuksen lahjan mitan mukaan.
Sentähden on sanottu: "Hän astui ylös korkeuteen,
hän otti vankeja saaliikseen, hän antoi lahjoja ihmisille".
Mutta että hän astui ylös, mitä se on muuta,
kuin että hän oli astunut alaskin, maan alimpiin paikkoihin?
Hän, joka on astunut alas, on se, joka myös astui ylös,
kaikkia taivaita ylemmäksi, täyttääkseen kaikki.
Ja hän antoi muutamat apostoleiksi, toiset profeetoiksi,
toiset evankelistoiksi, toiset paimeniksi ja opettajiksi,
tehdäkseen pyhät täysin valmiiksi palveluksen työhön,
Kristuksen ruumiin rakentamiseen,
kunnes me kaikki pääsemme yhteyteen uskossa
ja Jumalan Pojan tuntemisessa, täyteen miehuuteen,
Kristuksen täyteyden täyden iän määrään,
ettemme enää olisi alaikäisiä, jotka ajelehtivat ja joita viskellään kaikissa
opintuulissa ja ihmisten arpapelissä ja eksytyksen kavalissa juonissa;
vaan että me, totuutta noudattaen rakkaudessa,
kaikin tavoin kasvaisimme häneen, joka on pää, Kristus,
josta koko ruumis, yhteen liitettynä ja koossa pysyen
jokaisen jänteensä avulla, kasvaa rakentuakseen rakkaudessa
sen voiman määrän mukaan, mikä kullakin osalla on.
Sen minä siis sanon ja varoitan Herrassa: älkää enää vaeltako,
niinkuin pakanat vaeltavat mielensä turhuudessa,
nuo, jotka, pimentyneinä ymmärrykseltään ja vieraantuneina
Jumalan elämästä heissä olevan tietämättömyyden tähden ja
sydämensä paatumuksen tähden,
ovat päästäneet tuntonsa turtumaan ja heittäytyneet irstauden valtaan,
harjoittamaan kaikkinaista saastaisuutta, ahneudessa.
Mutta näin te ette ole oppineet Kristusta tuntemaan,
jos muutoin olette hänestä kuulleet ja hänessä opetusta saaneet,
niinkuin totuus on Jeesuksessa:
että teidän tulee panna pois vanha ihmisenne, jonka mukaan te
ennen vaelsitte ja joka turmelee itsensä petollisia himoja seuraten,
ja uudistua mielenne hengeltä
ja pukea päällenne uusi ihminen, joka Jumalan mukaan on luotu
totuuden vanhurskauteen ja pyhyyteen.
Pankaa sentähden pois valhe ja puhukaa totta,
kukin lähimmäisensä kanssa, sillä me olemme toinen toisemme jäseniä.
"Vihastukaa, mutta älkää syntiä tehkö."
Älkää antako auringon laskea vihanne yli,
Älkääkä antako perkeleelle sijaa.
Joka on varastanut, älköön enää varastako,
vaan tehköön ennemmin työtä ja toimittakoon käsillään sitä,
mikä hyvää on, että hänellä olisi, mitä antaa tarvitsevalle.
Mikään rietas puhe älköön suustanne lähtekö, vaan ainoastaan sellainen,
mikä on rakentavaista ja tarpeellista ja on mieluista niille, jotka kuulevat.
Älkääkä saattako murheelliseksi Jumalan Pyhää Henkeä,
joka on teille annettu sinetiksi lunastuksen päivään saakka.
Kaikki katkeruus ja kiivastus ja viha ja huuto ja herjaus,
kaikki pahuus olkoon kaukana teistä.
Olkaa sen sijaan toisianne kohtaan ystävällisiä, hyväsydämisiä,
anteeksiantavaisia toinen toisellenne,
niinkuin Jumalakin on Kristuksessa teille anteeksi antanut.
Tekstitys: Annukka Eskola
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tukea soittamalla numeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua.