Paavalin 2. kirje korinttolaisille, luku 8
Mutta me saatamme teidän tietoonne, veljet, mitä Jumalan armo on
vaikuttanut Makedonian seurakunnissa:
että, vaikka he olivatkin monessa ahdistuksen koetuksessa,
niin oli heidän ilonsa heidän suuressa köyhyydessäänkin niin ylenpalttinen,
että he alttiisti antoivat runsaita lahjoja.
Sillä voimiensa mukaan, sen minä todistan,
jopa yli voimiensakin he antoivat omasta halustansa,
paljolla pyytämisellä anoen meiltä sitä suosiota,
että pääsisivät osallisiksi pyhien avustamiseen;
eivätkä he vain tehneet, niinkuin me olimme toivoneet, vaan antoivat
itsensäkin, ennen kaikkea Herralle ja sitten meille, Jumalan tahdosta,
niin että me kehoitimme Tiitusta, niinkuin hän jo oli alkanut, saattamaan
teidän keskuudessanne päätökseen tämänkin rakkaudentyön.
Mutta niinkuin teillä on ylenpalttisesti kaikkea: uskoa, sanaa, tietoa,
kaikkinaista intoa ja meistä teihin tullutta rakkautta,
niin olkaa ylenpalttiset tässäkin rakkaudentyössä.
En sano tätä käskien, vaan viittaamalla muiden intoon
minä tahdon koetella teidänkin rakkautenne vilpittömyyttä.
Sillä te tunnette meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen armon,
että hän, vaikka oli rikas, tuli teidän tähtenne köyhäksi,
että te hänen köyhyydestään rikastuisitte.
Minä annan vain neuvon tässä asiassa; sillä se on hyödyksi teille,
jotka jo viime vuonna olitte ensimmäiset,
ette ainoastaan tekemässä, vaan myös tahtomassa.
Täyttäkää nyt siis tekonne, niin että, yhtä alttiisti kuin olitte sen
päättäneet, sen myös täyttäisitte, varojenne mukaan.
Sillä jos on alttiutta, niin se on otollinen sen mukaan, kuin on varoja,
eikä sen mukaan, kuin niitä ei ole.
Sillä ei ole tarkoitus, että muilla olisi huojennus, teillä rasitus,
vaan tasauksen vuoksi tulkoon tätä nykyä teidän yltäkylläisyytenne
heidän puutteensa hyväksi,
että heidänkin yltäkylläisyytensä tulisi teidän puutteenne hyväksi,
niin että syntyisi tasaus,
niinkuin kirjoitettu on: "Joka oli paljon koonnut, sille ei jäänyt liikaa,
ja joka oli koonnut vähän, siltä ei mitään puuttunut".
Mutta kiitos Jumalalle, joka antaa Tiituksen sydämeen
saman innon teidän hyväksenne!
Sillä hän otti varteen minun kehoitukseni,
innostuipa niinkin, että lähtee omasta halustaan teidän tykönne.
Ja me lähetämme hänen kanssaan veljen,
jota evankeliumin julistamisesta kiitetään kaikissa seurakunnissa
ja jonka seurakunnat vielä sen lisäksi myös ovat valinneet
matkatoveriksemme viemään tätä rakkauden lahjaa,
joka on meidän toimitettavanamme itse Herran kunniaksi
ja oman alttiutemme osoitukseksi.
Näin me teemme, ettei kukaan pääsisi moittimaan meitä mistään,
mikä koskee tätä runsasta avustusta, joka on meidän toimitettavanamme.
Sillä me ahkeroitsemme sitä, mikä on hyvää ei ainoastaan Herran,
vaan myös ihmisten edessä.
Ja näiden kanssa me lähetämme vielä erään veljemme, jonka intoa usein
ja monessa asiassa olemme koetelleet ja joka nyt on entistä paljon
innokkaampi, koska hänellä on niin suuri luottamus teihin.
Jos siis on puhe Tiituksesta, niin hän on minun toverini ja työkumppanini
teidän hyväksenne; meidän veljemme taas ovat seurakuntien lähettiläitä,
ovat Kristuksen kunnia.
Kun te siis osoitatte heille rakkauttanne ja näytätte todeksi sen,
mistä me olemme teitä kehuneet, niin teette sen seurakuntien edessä.
Luku 9.
Pyhien avustamisesta minun tosin on tarpeetonta kirjoittaa teille;
sillä minä tunnen teidän alttiutenne, ja siitä minä kehun teitä
makedonialaisille, että näet Akaia on ollut valmiina menneestä vuodesta
alkaen, ja niin on teidän intonne saanut sangen monta innostumaan.
Lähetän nyt kuitenkin nämä veljet, ettei kerskaamisemme teistä
tässä kohden näyttäytyisi tyhjäksi, vaan että olisitte valmiit,
niinkuin olen sanonut teidän olevan;
muutoin, jos makedonialaisia tulee minun kanssani ja he tapaavat teidät
valmistumattomina, me - ettemme sanoisi te -
ehkä joutuisimme häpeään tässä luottamuksessamme.
Olen siis katsonut tarpeelliseksi kehoittaa veljiä edeltäpäin lähtemään
teidän tykönne ja toimittamaan valmiiksi ennen lupaamanne
runsaan lahjan, niin että se olisi valmis runsaana eikä kitsaana.
Huomatkaa tämä: joka niukasti kylvää, se myös niukasti niittää,
ja joka runsaasti kylvää, se myös runsaasti niittää.
Antakoon kukin, niinkuin hänen sydämensä vaatii,
ei surkeillen eikä pakosta; sillä iloista antajaa Jumala rakastaa.
Ja Jumala on voimallinen antamaan teille ylenpalttisesti kaikkea armoa,
että teillä kaikessa aina olisi kaikkea riittävästi,
voidaksenne ylenpalttisesti tehdä kaikkinaista hyvää;
niinkuin kirjoitettu on: "Hän sirottelee, hän antaa köyhille,
hänen vanhurskautensa pysyy iankaikkisesti".
Ja hän, joka antaa siemenen kylväjälle ja leivän ruuaksi,
on antava teillekin ja enentävä kylvönne ja
kasvattava teidän vanhurskautenne hedelmät,
niin että te kaikessa vaurastuen voitte vilpittömästi harjoittaa kaikkinaista
anteliaisuutta, joka meidän kaut- tamme saa aikaan kiitosta Jumalalle.
Sillä tämä avustamispalvelus ei ainoastaan poista pyhien puutteita,
vaan käy vieläkin hedelmällisemmäksi
Jumalalle annettujen monien kiitosten kautta,
kun he, tästä teidän palveluksestanne huomattuaan, kuinka taattu teidän
mielenne on, ylistävät Jumalaa siitä, että te näin alistuvaisesti
tunnustaudutte Kristuksen evankeliumiin ja näin vilpittömästi
olette ruvenneet yhteyteen heidän kanssaan ja kaikkien kanssa.
Ja hekin rukoilevat teidän edestänne ja ikävöivät teitä sen ylen runsaan
Jumalan armon tähden, joka on teidän osaksenne tullut.
Kiitos Jumalalle hänen sanomattomasta lahjastaan!
Tekstitys: Annukka Eskola
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tehdä sen tukemalla ja soittamalla numeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua.