Jesaja, luku 6
Kuningas Ussian kuolinvuotena minä näin Herran istuvan korkealla ja
ylhäisellä istuimella, ja hänen vaatteensa liepeet täyttivät temppelin.
Serafit seisoivat hänen ympärillään; kullakin oli kuusi siipeä:
kahdella he peittivät kasvonsa, kahdella he peittivät jalkansa,
ja kahdella he lensivät.
Ja he huusivat toinen toisellensa ja sanoivat:
"Pyhä, pyhä, pyhä Herra Sebaot;
kaikki maa on täynnä hänen kunniaansa".
Ja kynnysten perustukset vapisivat heidän huutonsa äänestä,
ja huone täyttyi savulla. Niin minä sanoin: "Voi minua!
Minä hukun, sillä minulla on saastaiset huulet,
ja minä asun kansan keskellä, jolla on saastaiset huulet;
sillä minun silmäni ovat nähneet kuninkaan, Herran Sebaotin."
Silloin lensi minun luokseni yksi serafeista, kädessään hehkuva kivi,
jonka hän oli pihdeillä ottanut alttarilta,
ja kosketti sillä minun suutani sanoen:
"Katso, tämä on koskettanut sinun huuliasi;
niin on sinun velkasi poistettu ja syntisi sovitettu".
Ja minä kuulin Herran äänen sanovan: "Kenenkä minä lähetän?
Kuka menee meidän puolestamme?"
Minä sanoin: "Katso, tässä minä olen, lähetä minut".
Niin hän sanoi: "Mene ja sano tälle kansalle: 'Kuulemalla kuulkaa,
älkääkä ymmärtäkö, näkemällä nähkää, älkääkä käsittäkö'.
Paaduta tämän kansan sydän, koveta sen korvat, sokaise sen silmät,
ettei se näkisi silmillään, ei kuulisi korvillaan,
ei ymmärtäisi sydämellään eikä kääntyisi ja parannetuksi tulisi."
Mutta minä sanoin: "Kuinka kauaksi aikaa, Herra?"
Hän vastasi: "Siihen asti, kunnes kaupungit tulevat autioiksi,
asumattomiksi, ja talot tyhjiksi ihmisistä
ja pellot on hävitetty erämaaksi;
kunnes Herra on karkoittanut ihmiset kauas ja
suuri autius tullut keskelle maata.
Ja jos siellä on jäljellä kymmenes osa, niin hävitetään vielä sekin.
Mutta niinkuin tammesta ja rauta- tammesta jää kaadettaessa kanto,
niin siitäkin: se kanto on pyhä siemen."
Luku 7
Aahaan, Jootamin pojan, Ussian pojanpojan,
Juudan kuninkaan, aikana lähtivät Resin, Aramin kuningas,
ja Pekah, Remaljan poika, Israelin kuningas,
sotimaan Jerusalemia vastaan, mutta he eivät voineet valloittaa sitä.
Ja kun Daavidin huoneelle ilmoitettiin sanoma:
"Aram on leiriytynyt Efraimiin", niin kuninkaan ja hänen kansansa sydän
vapisi, niinkuin metsän puut vapisevat tuulessa.
Silloin Herra sanoi Jesajalle: "Mene Aahasta vastaan,
sinä ja sinun poikasi Sear-Jaasub,
Ylälammikon vesijohdon päähän, Vanuttajankedon tielle,
ja sano hänelle: Ole varuillasi ja pysy rauhallisena, älä pelkää,
älköönkä sydämesi säikkykö noita kahta savuavaa kekäleenpätkää:
Resinin ja Aramin ynnä Remaljan pojan vihanvimmaa.
Koska Aram, Efraim ja Remaljan poika ovat hankkineet
pahaa sinua vastaan sanoen:
'Lähtekäämme Juudaa vastaan, täyttäkäämme se kauhulla,
vallatkaamme se itsellemme ja
asettakaamme sinne kuninkaaksi Taabalin poika',
niin sanoo Herra, Herra näin: Ei se onnistu, eikä se tapahdu.
Sillä Aramin pää on Damasko, ja Damaskon pää on Resin -
mutta kuusikymmentä viisi vuotta vielä, ja Efraim on muserrettu
eikä ole enää kansa - ja Efraimin pää on Samaria,
ja Samarian pää on Remaljan poika. Ellette usko, niin ette kestä."
Ja Herra puhui jälleen Aahaalle sanoen:
"Pyydä itsellesi merkki Herralta, Jumalaltasi,
pyydä alhaalta syvyydestä taikka ylhäältä korkeudesta".
Mutta Aahas vastasi: "En pyydä enkä kiusaa Herraa".
Siihen hän lausui: "Kuulkaa, te Daavidin suku, eikö se riitä, että
te ihmiset väsytätte, kun vielä minun Jumalanikin itseenne väsytätte?
Sentähden Herra itse antaa teille merkin: Katso, neitsyt tulee raskaaksi
ja synnyttää pojan ja antaa hänelle nimen Immanuel.
Voita ja hunajaa hän syö siinä iässä, jolloin hän oppii
hylkäämään pahan ja valitsemaan hyvän;
sillä ennenkuin poika on oppinut hylkäämään pahan
ja valitsemaan hyvän, tulee autioksi maa,
jonka kahta kuningasta sinä kauhistut.
Herra antaa tulla sinulle, sinun kansallesi ja isäsi suvulle ne päivät,
joita ei ole ollut siitä asti, kun Efraim luopui Juudasta -
antaa tulla Assurin uninkaan.
Ja sinä päivänä Herra viheltää kärpäset Egyptin virtain suulta ja
mehiläiset Assurin maasta,
ja ne tulevat ja laskeutuvat kaikki vuorenrotkoihin ja kallionkoloihin,
kaikkiin orjantappurapensaisiin ja kaikille juottopaikoille.
Sinä päivänä Herra ajattaa virran tuolta puolen palkatulla partaveitsellä,
Assurin kuninkaalla, pään ja häpykarvat; viepä se vielä parrankin.
Siihen aikaan pitää mies lehmäsen ja pari lammasta,
mutta runsaan maidon tulon tähden hän syö voita;
sillä voita ja hunajaa syövät kaikki maahan jäljelle jääneet.
Ja siihen aikaan jokainen paikka, jossa kasvaa tuhat viinipuuta,
arvoltaan tuhat hopeasekeliä,
joutuu orjantappurain ja ohdakkeiden valtaan.
Sinne on mentävä nuolet ja jousi mukana,
sillä koko maa on pelkkää orjantappuraa ja ohdaketta.
Ei yhdellekään niistä vuorista, joita nyt kuokalla kuokitaan,
enää mennä orjantappurain ja ohdakkeiden pelosta;
ne jäävät härkien laitumeksi ja lammasten tallattavaksi."
Tekstitys: Annukka Eskola
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tehdä sen tukemalla ja soittamalla numeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua.