Paavalin ensimmäinen kirje Korinttolaisille, luku 16.
Mitä tulee keräykseen pyhiä varten, niin tehkää tekin samalla tavoin,
kuin minä olen määrännyt Galatian seurakunnille.
Kunkin viikon ensimmäisenä päivänä pankoon jokainen teistä kotonaan
jotakin talteen, säästäen menestymisensä mukaan,
ettei keräyksiä tehtäisi vasta minun tultuani.
Mutta kun olen saapunut teidän tykönne, lähetän minä ne henkilöt,
jotka siihen sopiviksi katsotte, kirjeet mukanaan,
viemään teidän rakkaudenlahjanne Jerusalemiin;
ja jos asia on sen arvoinen, että minunkin on lähteminen,
niin saavat he lähteä minun kanssani.
Aion nimittäin tulla teidän tykönne kuljettuani läpi Makedonian,
sillä minä kuljen Makedonian kautta;
mutta teidän luonanne viivyn ehkä jonkin aikaa, kenties vietän talvenkin,
että te sitten auttaisitte minua eteenpäin, minne matkustanenkin.
Sillä en tahdo nyt vain ohimennen käydä teitä katsomassa,
toivon näet saavani viipyä jonkin aikaa teidän luonanne, jos Herra sallii.
Mutta Efesossa minä viivyn helluntaihin saakka;
sillä minulle on avautunut ovi suureen ja hedelmälliseen työhön,
ja vastustajia on paljon.
Mutta jos Timoteus saapuu, niin katsokaa, että hän pelotta voi olla
teidän luonanne, sillä Herran työtä hän toimittaa niinkuin minäkin.
Älköön siis kukaan häntä halveksiko, vaan auttakaa häntä
lähtemään rauhassa matkalle, että hän tulisi minun tyköni;
sillä minä ja veljet odotamme häntä.
Mitä veli Apollokseen tulee, olen hartaasti kehoittanut häntä lähtemään
veljien kanssa teidän tykönne; mutta hän ei ole ollenkaan halukas
lähtemään nyt, vaan tulee, kun hänelle sopii.
Valvokaa, pysykää lujina uskossa, olkaa miehuulliset, olkaa väkevät.
Kaikki, mitä teette, tapahtukoon rakkaudessa.
Mutta minä kehoitan teitä, veljet: te tunnette Stefanaan perhekunnan
ja tiedätte, että se on Akaian ensi hedelmä
ja että he ovat antautuneet pyhien palvelukseen.
Olkaa tekin kuuliaisia heidän kaltaisilleen ja jokaiselle,
joka heidän kanssaan työtä tekee ja vaivaa näkee.
Minä iloitsen Stefanaan ja Fortunatuksen ja
Akaikuksen tännetulosta, koska he korvaavat minulle teidän poissaolonne;
he ovat virkistäneet minun henkeäni niinkuin teidänkin.
Antakaa siis täysi tunnustus sellaisille miehille.
Aasian seurakunnat tervehtivät teitä. Monet tervehdykset Herrassa lähettävät
teille Akylas ja Priska sekä heidän kodissaan kokoontuva seurakunta.
Kaikki veljet lähettävät teille tervehdyksen.
Tervehtikää toisianne pyhällä suunannolla.
Tervehdys minulta, Paavalilta, omakätisesti.
Jos joku ei pidä Herraa rakkaana, hän olkoon kirottu! Maran ata.
Herran Jeesuksen armo olkoon teidän kanssanne.
Minun rakkauteni on teidän kaikkien kanssa Kristuksessa Jeesuksessa.
Paavalin toinen kirje Korinttolaisille, luku 1.
Paavali, Jumalan tahdosta Kristuksen Jeesuksen apostoli,
ja veli Timoteus Korintossa olevalle Jumalan seurakunnalle
ynnä kaikille pyhille koko Akaiassa.
Armo teille ja rauha Jumalalta, meidän Isältämme,
ja Herralta Jeesukselta Kristukselta!
Kiitetty olkoon meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen Jumala ja Isä,
laupeuden Isä ja kaiken lohdutuksen Jumala,
joka lohduttaa meitä kaikessa ahdistuksessamme,
että me sillä lohdutuksella, jolla Jumala meitä itseämme lohduttaa,
voisimme lohduttaa niitä, jotka kaikkinaisessa ahdistuksessa ovat.
Sillä samoin kuin Kristuksen kärsimykset
runsaina tulevat meidän osaksemme, samoin tulee meidän osaksemme
myöskin lohdutus runsaana Kristuksen kautta.
Mutta jos olemme ahdistuksessa, niin tapahtuu se teille lohdutukseksi
ja pelastukseksi; jos taas saamme lohdutusta, niin tapahtuu sekin teille
lohdutukseksi, ja se vaikuttaa, että te kestätte samat kärsimykset,
joita mekin kärsimme; ja toivomme teistä on vahva,
koska me tiedämme, että samoin kuin olette osalliset kärsimyksistä,
samoin olette osalliset myöskin lohdutuksesta.
Sillä me emme tahdo, veljet, pitää teitä tietämättöminä siitä ahdistuksesta,
jossa me olimme Aasiassa, kuinka ylenpalttiset, yli voimiemme käyvät,
meidän rasituksemme olivat, niin että jo olimme epätoivossa hengestämmekin,
ja itse me jo luulimme olevamme kuolemaan tuomitut,
ettemme luottaisi itseemme, vaan Jumalaan, joka kuolleet herättää.
Ja hän pelasti meidät niin suuresta kuolemanvaarasta, ja yhä pelastaa,
ja häneen me olemme panneet toivom- me, että hän vielä vastakin pelastaa,
kun tekin autatte meitä rukouksillanne, että monesta suusta meidän tähtemme
kohoaisi runsas kiitos siitä armosta, joka on osaksemme tullut.
Sillä meidän kerskauksemme on tämä: meidän omantuntomme todistus siitä,
että me maailmassa ja varsinkin teidän luonanne olemme vaeltaneet
Jumalan pyhyydessä ja puhtaudessa,
emme lihallisessa viisaudessa, vaan Jumalan armossa.
Sillä eihän siinä, mitä teille kirjoitamme, ole muuta, kuin mikä
siinä on luettavana ja minkä te myös ymmärrätte;
ja minä toivon teidän loppuun asti ymmärtävän
- niinkuin meitä osaksi myös olette oppineet ymmärtämään -
että me olemme teidän kerskauksenne, samoin kuin tekin meidän,
Herramme Jeesuksen päivänä.
Ja tässä luottamuksessa minä aioin ensin tulla teidän tykönne,
että saisitte vielä toisenkin todistuksen minun suosiostani,
ja sitten teidän kauttanne matkustaa Makedoniaan, ja taas Makedoniasta
palata teidän tykönne ja teidän varustamananne matkata Juudeaan.
Kun minulla siis oli tämä aikomus, en kaiketi ole menetellyt kevytmielisesti?
Vai päätänkö lihan mukaan, minkä päätän,
niin että puheeni on sekä "on, on", että "ei, ei"?
Mutta Jumala sen takaa, että puheemme teille ei ole "on" ja "ei".
Sillä Jumalan Poika, Kristus Jeesus, jota me, minä ja Silvanus ja Timoteus,
olemme teidän keskellänne saarnanneet,
ei tullut ollakseen "on" ja "ei", vaan hänessä tuli "on".
Sillä niin monta kuin Jumalan lupausta on, kaikki ne ovat hänessä "on";
sentähden tulee hänen kauttaan myös niiden "amen",
Jumalalle kunniaksi meidän kauttamme.
Mutta se, joka lujittaa meidät yhdessä teidän kanssanne Kristukseen
ja joka on voidellut meidät, on Jumala,
joka myös on painanut meihin sinettinsä ja antanut
Hengen vakuudeksi meidän sydämiimme.
Mutta minä kutsun Jumalan sieluni todistajaksi,
että minä teitä säästääkseni en vielä tullut Korinttoon;
ei niin, että tahdomme vallita teidän uskoanne, vaan me yhdessä
autamme teitä teidän iloonne; sillä uskossa te olette lujat.
Tekstitys: Annukka Eskola
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tehdä sen tukemalla ja soittamalla numeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua.