Paavalin kirja roomalaisille luku 14
Heikkouskoista hoivatkaa, rupeamatta väittelemään mielipiteistä.
Toinen uskoo saavansa syödä kaikkea,
mutta toinen, joka on heikko, syö vihanneksia.
Joka syö, älköön halveksiko sitä, joka ei syö; ja joka ei syö,
älköön tuomitko sitä, joka syö, sillä Jumala on ottanut hänet hoivaansa.
Mikä sinä olet tuomitsemaan toisen palvelijaa?
Oman isäntänsä edessä hän seisoo tai kaatuu; mutta hän on pysyvä
pystyssä, sillä Herra on voimallinen hänet pystyssä pitämään.
Toinen pitää yhden päivän toista parempana, toinen pitää kaikki päivät
yhtä hyvinä; kukin olkoon omassa mielessään täysin varma.
Joka valikoi päiviä, se valikoi Herran tähden; ja joka syö, se syö
Herran tähden, sillä hän kiittää Jumalaa;
ja joka ei syö, se on Herran tähden syömättä ja kiittää Jumalaa.
Sillä ei kukaan meistä elä itsellensä, eikä kukaan kuole itsellensä.
Jos me elämme, niin elämme Herralle, ja jos kuolemme,
niin kuolemme Herralle. Sentähden, elimmepä tai kuolimme,
niin me olemme Herran omat.
Sillä sitä varten Kristus kuoli ja heräsi eloon,
että hän olisi sekä kuolleitten että elävien Herra.
Mutta sinä, minkätähden sinä tuomitset veljeäsi?
Taikka sinä toinen, minkätähden sinä halveksit veljeäsi?
Sillä kaikki meidät asetetaan Jumalan tuomioistuimen eteen.
Sillä kirjoitettu on: "Niin totta kuin minä elän, sanoo Herra,
minun edessäni pitää jokaisen polven notkistuman
ja jokaisen kielen ylistämän Jumalaa".
Niin on siis meidän jokaisen tehtävä Jumalalle tili itsestämme.
Älkäämme siis enää toisiamme tuomitko, vaan päättäkää pikemmin
olla panematta veljenne eteen loukkauskiveä tai langetusta.
Minä tiedän ja olen varma Herrassa Jeesuksessa,
ettei mikään ole epäpyhää itsessään; vaan ainoastaan sille,
joka pitää jotakin epäpyhänä, sille se on epäpyhää.
Mutta jos veljesi tulee murheelliseksi ruokasi tähden,
niin sinä et enää vaella rakkauden mukaan.
Älä saata ruuallasi turmioon sitä, jonka edestä Kristus on kuollut.
Älkää siis antako sen hyvän, mikä teillä on, joutua herjattavaksi;
sillä ei Jumalan valtakunta ole syömistä ja juomista,
vaan vanhurskautta ja rauhaa ja iloa Pyhässä Hengessä.
Joka tässä kohden palvelee Kristusta,
se on Jumalalle otollinen ja ihmisille kelvollinen.
Niin tavoitelkaamme siis sitä, mikä edistää rauhaa
ja keskinäistä rakentumistamme.
Älä ruuan tähden turmele Jumalan työtä. Kaikki tosin on puhdasta,
mutta sille ihmiselle, joka syö tuntoansa loukaten, se on pahaa.
Hyvä on olla lihaa syömättä ja viiniä juomatta ja karttaa sitä, mistä
veljesi loukkaantuu tai joutuu lankeemukseen tai heikoksi tulee.
Pidä sinä itselläsi Jumalan edessä se usko, mikä sinulla on. Onnellinen on
se, joka ei tuomitse itseään siitä, minkä hän oikeaksi havaitsee;
mutta joka epäröi ja kuitenkin syö, on tuomittu, koska se ei tapahdu uskosta;
sillä kaikki, mikä ei ole uskosta, on syntiä.
Luku 15
Mutta meidän, vahvojen, tulee kantaa heikkojen vajavaisuuksia,
eikä elää itsellemme mieliksi.
Olkoon kukin meistä lähimmäiselleen mieliksi hänen parhaaksensa,
että hän rakentuisi.
Sillä ei Kristuskaan elänyt itsellensä mieliksi, vaan niinkuin kirjoitettu on:
"Niiden herjaukset, jotka sinua herjaavat, ovat sattuneet minuun".
Sillä kaikki, mikä ennen on kirjoitettu,
on kirjoitettu meille opiksi, että meillä kärsivällisyyden ja
Raamatun lohdutuksen kautta olisi toivo.
Mutta kärsivällisyyden ja lohdutuksen Jumala suokoon teille, että olisitte
yksimieliset keskenänne, Kristuksen Jeesuksen mielen mukaan,
niin että te yksimielisesti ja yhdestä suusta ylistäisitte Jumalaa
ja meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen isää.
Hoivatkaa sentähden toinen toistanne,
niinkuin Kristuskin on teidät hoivaansa ottanut Jumalan kunniaksi.
Sillä minä sanon, että Kristus on tullut ympärileikattujen palvelijaksi
Jumalan totuuden tähden, vahvistaak- sensa isille annetut lupaukset,
mutta että pakanat laupeuden tähden ovat ylistäneet Jumalaa,
niin kuin kirjoitettu on: "Sentähden minä ylistän sinua pakanain seassa
ja veisaan kiitosta sinun nimellesi".
Ja vielä on sanottu: "Riemuitkaa, te pakanat, hänen kansansa kanssa".
Ja taas: "Kiittäkää Herraa, kaikki pakanat,
ja ylistäkööt häntä kaikki kansat".
Ja myös Esaias sanoo: "On tuleva Iisain juurivesa, hän, joka nousee
hallitsemaan pakanoita; häneen pakanat panevat toivonsa".
Mutta toivon Jumala täyttäköön teidät kaikella ilolla ja rauhalla uskossa,
niin että teillä olisi runsas toivo Pyhän Hengen voiman kautta.
Veljeni, minä kyllä olen varma teistä, että te jo ilmankin olette täynnä
hyvyyttä ja kaikkinaista tietoa,
niin että myös kykenette neuvomaan toinen toistanne.
Kuitenkin olen paikka paikoin jotenkin rohkeasti teille kirjoittanut,
uudestaan muistuttaakseni teille näitä asioita,
sen armon kautta, jonka Jumala on minulle antanut
sitä varten, että minä olisin Kristuksen Jeesuksen palvelija
pakanain keskuudessa, papillisesti toimittaakseni
Jumalan evankeliumin palvelusta, niin että pakanakansoista tulisi otollinen ja
Pyhässä Hengessä pyhitetty uhri.
Minulla on siis kerskaukseni Kristuksessa Jeesuksessa
palvellessani Jumalaa;
sillä minä en rohkene puhua mistään muusta kuin siitä, mitä Kristus,
saattaakseen pakanat kuuliaisiksi,
on minun kauttani vaikuttanut sanalla ja teolla,
tunnustekojen ja ihmeiden voimalla, Pyhän Hengen voimalla,
niin että minä Jerusalemista ja sen ympäristöstä alkaen Illyrikoniin saakka
olen suorittanut Kristuksen evankeliumin julistamisen,
ja sillä tavoin, että olen pitänyt kunnianani olla julistamatta
evankeliumia siellä, missä Kristuksen nimi jo on mainittu,
etten rakentaisi toisen laskemalle perustukselle,
vaan niinkuin kirjoitettu on: "Ne, joille ei ole julistettu hänestä,
saavat hänet nähdä, ja jotka eivät ole kuulleet, ne ymmärtävät".
Sentähden olenkin niin usein ollut estetty tulemasta teidän tykönne.
Mutta koska minulla nyt ei enää ole tilaa näissä paikkakunnissa
ja kun jo monta vuotta olen halunnut tulla teidän tykönne,
niin minä, jos milloin Hispaniaan matkustan, tulen luoksenne,
sillä minä toivon sieltä kautta matkustaessani näkeväni teidät ja
teidän avullanne pääseväni sinne,
kunhan ensin olen vähän saanut iloita teidän seurastanne.
Mutta nyt minä matkustan Jerusa- lemiin viemään pyhille avustusta.
Sillä Makedonia ja Akaia ovat halunneet kerätä yhteisen lahjan niille
Jerusalemin pyhille, jotka ovat köyhyydessä.
Niin he ovat halunneet, ja he ovatkin sen heille velkaa;
sillä jos pakanat ovat tulleet osalli- siksi heidän hengellisistä aarteistaan,
niin he puolestaan ovat velvolliset auttamaan heitä maallisilla.
Kun olen tehtäväni suorittanut ja heille tämän hedelmän perille vienyt,
lähden teidän kauttanne Hispaniaan;
ja minä tiedän, että tullessani teidän tykönne
tulen Kristuksen täydellinen siunaus mukanani.
Mutta minä kehoitan teitä, veljet, Herramme Jeesuksen
Kristuksen kautta ja Hengen rakkauden kautta auttamaan minua
taistelussani, rukoilemalla minun puolestani Jumalaa,
että minä pelastuisin joutumasta Juudean uskottomien käsiin
ja että Jerusalemia varten tuomani avustus olisi pyhille otollinen,
niin että minä, jos Jumala niin tahtoo,
ilolla saapuisin teidän tykönne ja virkistyisin teidän seurassanne.
Rauhan Jumala olkoon kaikkien teidän kanssanne. Amen.
Tekstitys: Annukka Eskola
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tehdä sen tukemalla ja soittamalla numeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua.