Sananlaskut Luku 7
Poikani, noudata minun sanojani ja kätke mieleesi minun käskyni.
Noudata minun käskyjäni, niin saat elää,
säilytä opetukseni kuin silmäteräsi.
Sido ne kiinni sormiisi, kirjoita ne sydämesi tauluun.
Sano viisaudelle: "Sinä olet sisareni", kutsu ymmärrystä sukulaiseksi,
että varjeltuisit irstaalta naiselta, vieraalta vaimolta,
joka sanoillansa liehakoitsee.
Sillä minä katselin taloni ikkunasta ristikon läpi,
ja minä näin yksinkertaisten joukossa,
havaitsin poikain seassa nuorukaisen, joka oli mieltä vailla.
Hän kulki katua erään naisen kulmaukseen
ja asteli hänen majaansa päin
päivän illaksi hämärtyessä, yön aikana, pimeässä.
Ja katso, nainen tulee häntä vastaan, porton puvussa, kavala sydämeltä.
Hän on levoton ja hillitön, eivät pysy hänen jalkansa kotona;
milloin hän on kadulla, milloin toreilla, ja väijyy joka kulmassa.
Hän tarttui nuorukaiseen, suuteli hän- tä ja julkeasti katsoen sanoi hänelle:
"Minun oli uhrattava yhteysuhri, tänä päivänä olen täyttänyt lupaukseni.
Sentähden läksin ulos sinua vastaan,
etsiäkseni sinua, ja olen sinut löytänyt.
Olen leposijalleni peitteitä levittänyt, kirjavaa Egyptin liinavaatetta.
Vuoteeseeni olen pirskoitellut mirhaa, aloeta ja kanelia.
Tule, nauttikaamme lemmestä aamuun asti,
riemuitkaamme rakkaudesta.
Sillä mieheni ei ole kotona, hän meni matkalle kauas.
Rahakukkaron hän otti mukaansa ja tulee kotiin
vasta täydenkuun päiväksi."
Hän taivutti hänet paljolla houkuttelul- laan, vietteli liukkailla huulillansa:
äkkiä hän lähti hänen jälkeensä, niinkuin härkä menee teuraaksi,
niinkuin hullu jalkaraudoissa kuritettavaksi,
niinkuin lintu kiiruhtaa paulaan; eikä tiennyt, että oli henkeänsä kaupalla,
kunnes nuoli lävisti hänen maksansa.
Sentähden, poikani, kuulkaa minua, kuunnelkaa minun suuni sanoja.
Älköön poiketko sydämesi tuon naisen teille, älä eksy hänen poluillensa.
Sillä paljon on surmattuja, hänen kaatamiaan,
lukuisasti niitä, jotka hän on kaikki tappanut.
Hänen majastaan käyvät tuonelan tiet,
jotka vievät alas tuonelan kammioihin.
Luku 8
Eikö viisaus kutsu, eikö taito anna äänensä kuulua?
Ylös kummuille, tien viereen, polkujen risteyksiin hän on asettunut.
Porttien pielissä, kaupungin portilla, oviaukoissa hän huutaa:
"Teitä minä kutsun, miehet, ja ihmislapsille kaikuu minun ääneni.
Tulkaa, yksinkertaiset, mieleviksi; tulkaa järkeviksi, te tyhmät.
Kuulkaa, sillä jalosti minä puhun,
ja avaan huuleni puhumaan, mikä oikein on;
sillä totuutta minun suuni haastaa,
ja jumalattomuus on minun huulilleni kauhistus.
Vanhurskaat ovat minun suuni sanat kaikki,
ei ole niissä mitään petollista, ei väärää.
Ne ovat kaikki oikeat ymmärtäväiselle, suorat niille, jotka löysivät tiedon.
Ottakaa minun kuritukseni, älkääkä hopeata,
ja tieto ennen valituinta kultaa.
Sillä parempi on viisaus kuin helmet,
eivät mitkään kalleudet vedä sille vertaa.
Minä, viisaus, olen perehtynyt mielevyyteen,
olen löytänyt tiedon ja taidollisuuden.
Herran pelko on pahan vihaamista.
Kopeutta ja ylpeyttä, pahaa tietä ja kavalaa suuta minä vihaan.
Minulla on neuvo ja neuvokkuus; minä olen ymmärrys, minulla on voima.
Minun avullani kuninkaat hallitsevat,
ruhtinaat säädöksensä vanhurskaasti säätävät.
Minun avullani päämiehet vallitsevat ja ylhäiset, maan tuomarit kaikki.
Minä rakastan niitä, jotka minua rakastavat,
ja jotka minua varhain etsivät, ne löytävät minut.
Minun tykönäni on rikkaus ja kunnia, ikivanha varallisuus ja vanhurskaus.
Minun hedelmäni on parempi kuin kulta, kuin puhtain kulta,
minun antamani voitto valituinta hopeata parempi.
Minä vaellan vanhurskauden polkua, oikeuden teitten keskikohtaa,
antaakseni niille, jotka minua rakastavat, pysyvän perinnön ja
täyttääkseni heidän aarrekammionsa.
Herra loi minut töittensä esikoiseksi,
ensimmäiseksi teoistaan, ennen aikojen alkua.
Iankaikkisuudesta minä olen asetettu olemaan, alusta asti,
hamasta maan ikiajoista.
Ennenkuin syvyyksiä oli, synnyin minä,
ennenkuin oli lähteitä, vedestä rikkaita.
Ennenkuin vuoret upotettiin paikoilleen,
ennen kukkuloita, synnyin minä, kun hän ei vielä ollut tehnyt maata,
ei mantua, ei maanpiirin tomujen alkuakaan.
Kun hän taivaat valmisti, olin minä siinä,
kun hän veti piirin syvyyden pinnalle,
kun hän teki vahvoiksi pilvet korkeudessa,
kun syvyyden lähteet saivat voiman,
kun hän merelle asetti sen rajat, että vedet eivät kävisi hänen käskynsä yli,
kun hän vahvisti maan perustukset,
silloin minä hänen sivullansa hoidokkina olin, ihastuksissani olin
päivästä päivään ja leikitsin hänen edessänsä kaikin ajoin;
leikitsin hänen maanpiirinsä päällä, ja ihastukseni olivat ihmislapset.
Siis te, lapset, kuulkaa minua;
autuaat ne, jotka noudattavat minun teitäni!
Kuritusta kuulkaa, niin viisastutte; älkää sen antako mennä menojaan.
Autuas se ihminen, joka minua kuulee, valvoo minun ovillani
päivästä päivään, vartioitsee minun ovieni pieliä!
Sillä joka minut löytää, löytää elämän ja saa Herran mielisuosion.
Mutta joka menee minusta harhaan, saa vahingon sielullensa;
kaikki, jotka minua vihaavat, rakastavat kuolemaa."
Luku 9
Viisaus on talonsa rakentanut, veistänyt seitsemän pylvästänsä.
Hän on teuraansa teurastanut, viininsä sekoittanut ja myöskin
pöytänsä kattanut.
Hän on palvelijattarensa lähettänyt kutsua kuuluttamaan
kaupungin kumpujen rinteiltä:
"Joka yksinkertainen on, poiketkoon tänne".
Sille, joka on mieltä vailla, hän sanoo:
"Tulkaa, syökää minun leipääni ja juokaa viiniä, minun sekoittamaani.
Hyljätkää yksinkertaisuus, niin saatte elää, ja astukaa ymmärryksen tielle." -
Joka pilkkaajaa ojentaa, saa itsellensä häpeän,
ja häpeäpilkun se, joka jumalatonta nuhtelee.
Älä nuhtele pilkkaajaa, ettei hän sinua vihaisi;
nuhtele viisasta, niin hän sinua rakastaa.
Anna viisaalle, niin hän yhä viisastuu;
opeta vanhurskasta, niin hän saa oppia lisää.
Herran pelko on viisauden alku, ja Pyhimmän tunteminen on ymmärrystä.
"Sillä minun avullani päiväsi enenevät ja jatkuvat elämäsi vuodet.
Jos olet viisas, olet omaksi hyväksesi viisas;
ja jos olet pilkkaaja, saat sinä sen yksin kestää."
Tyhmyys on nainen, levoton ja yksinkertainen,
eikä hän mistään mitään tiedä.
Hän istuu talonsa ovella, istuimella kaupungin kummuilla,
kutsumassa ohikulkijoita, jotka käyvät polkujansa suoraan eteenpäin:
"Joka yksinkertainen on, poiketkoon tänne".
Ja sille, joka on mieltä vailla, hän sanoo:
"Varastettu vesi on makeata, ja salattu leipä on suloista".
Eikä toinen tiedä, että haamuja on siellä,
että hänen kutsuvieraansa ovat tuonelan laaksoissa.
Tekstitys: Annukka Eskola
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tehdä sen tukemalla ja soittamalla numeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua.