Apostolien teot, luku 28
Kun olimme pelastuneet, niin me sitten saimme tietää,
että saaren nimi oli Melite.
Ja sen asukkaat osoittivat meille suurta ystävällisyyttä:
he sytyttivät nuotion ja ottivat meidät kaikki sen ääreen,
kun oli ruvennut satamaan ja oli kylmä.
Mutta Paavali kokosi kasan risuja, ja kun hän pani ne nuotioon,
tuli kyykäärme kuumuuden tähden esiin ja kävi kiinni hänen käteensä.
Kun asukkaat näkivät tuon elukan riippuvan kiinni hänen kädessään,
sanoivat he toisilleen: "Varmaan tuo mies on murhaaja,
koska kostotar ei sallinut hänen elää, vaikka hän pelastuikin merestä".
Mutta hän pudisti elukan tuleen, eikä hänelle tullut mitään vahinkoa.
Ja he odottivat hänen ajettuvan tai äkisti kaatuvan kuolleena maahan.
Mutta kun he olivat kauan odottaneet ja näkivät, ettei hänelle mitään pahaa
tapahtunut, muuttivat he mielensä ja sanoivat hänen olevan jumalan.
Lähellä sitä paikkaa oli saaren ensimmäisellä miehellä,
jonka nimi oli Publius, maatiloja. Hän otti meidät vastaan ja
piti meitä ystävällisesti kolme päivää vierainansa.
Ja Publiuksen isä makasi sairaana kuumeessa ja punataudissa;
ja Paavali meni hänen luoksensa,
rukoili ja pani kätensä hänen päälleen ja paransi hänet.
Kun tämä oli tapahtunut, tulivat muutkin sairaat, mitä saarella oli,
ja heidät parannettiin.
He osoittivat meille myös monin tavoin kunniaa,
ja lähtiessämme merelle he panivat mukaan, mitä tarvitsimme.
Kolmen kuukauden kuluttua me purjehdimme sieltä
aleksandrialaisessa laivassa, joka oli talvehtinut saarella
ja jolla oli merkkinä Kastorin ja Polluksin kuva.
Ja me laskimme maihin Syrakuusassa
ja viivyimme siellä kolme päivää,
ja sieltä me kierrettyämme saavuimme Reegioniin, ja kun yhden päivän
perästä nousi etelätuuli, tulimme seuraavana päivänä Puteoliin.
Siellä tapasimme veljiä, jotka pyysivät meitä viipymään heidän tykönänsä
seitsemän päivää. Ja sitten me lähdimme Roomaan.
Ja kun veljet siellä saivat kuulla meistä, tulivat he meitä vastaan
Appii Forumiin ja Tres Tabernaen kohdalle saakka;
ja heidät nähdessään Paavali kiitti Jumalaa ja sai rohkeutta.
Ja kun tulimme Roomaan, sallittiin Paavalin asua erikseen
häntä vartioivan sotamiehen kanssa.
Kolmen päivän kuluttua Paavali kutsui kokoon juutalaisten
ensimmäiset. Ja kun he olivat kokoontuneet, sanoi hän heille:
"Miehet, veljet! Vaikka en ole mitään tehnyt kansaamme tai
isiemme tapoja vastaan, annettiin minut kuitenkin
Jerusalemista vankina roomalaisten käsiin.
Ja kun he olivat minua tutkineet, tahtoivat he päästää minut irti,
koska en ollut tehnyt mitään kuoleman rikosta.
Mutta kun juutalaiset sitä vastustivat, oli minun pakko vedota keisariin;
ei kuitenkaan niin, että minulla olisi mitään kannetta kansaani vastaan.
Tästä syystä minä nyt olen kutsunut teidät, saadakseni nähdä ja puhutella
teitä; sillä Israelin toivon tähden minä kannan tätä kahletta."
Niin he sanoivat hänelle: "Emme ole saaneet kirjeitä sinusta
Juudean maalta, eikä kukaan tänne saapunut veli ole ilmoittanut
eikä puhunut sinusta mitään pahaa.
Katsomme kuitenkin syytä olevan kuulla sinulta,
mitä sinun mielessäsi on; sillä tästä lahkosta on meillä tiedossamme,
että sitä vastaan kaikkialla kiistetään."
Ja he määräsivät hänelle päivän, ja silloin tuli heitä vielä useampia hänen
luoksensa majapaikkaan. Ja näille hän aamuvarhaisesta iltaan saakka
selitti ja todisti Jumalan valtakunnasta, lähtien Mooseksen
laista ja profeetoista, saadakseen heidät vakuutetuiksi Jeesuksesta.
Niin se, mitä sanottiin, sai toiset vakuutetuiksi,
mutta toiset eivät uskoneet.
Ja kun he olivat keskenään erimielisiä, erosivat he toisistaan,
Paavalin sanoessa ainoastaan nämä sanat: "Oikein on Pyhä Henki puhunut
profeetta Esaiaan kautta teidän isillenne,
sanoen: 'Mene tämän kansan luo ja sano: Kuulemalla kuulkaa älkääkä
ymmärtäkö, näkemällä nähkää älkääkä käsittäkö.
Sillä paatunut on tämän kansan sydän,
ja korvillaan he työläästi kuulevat, ja silmänsä he ovat ummistaneet,
että he eivät näkisi silmillään, eivät kuulisi korvillaan,
eivät ymmärtäisi sydämellään eivätkä kääntyisi
ja etten minä heitä parantaisi.'
Olkoon siis teille tiettävä, että tämä Jumalan pelastussanoma
on lähetetty pakanoille; ja he kuulevat sen."
Ja Paavali asui omassa vuokra-asunnossaan
kaksi täyttä vuotta ja otti vastaan kaikki, jotka hänen tykönsä tulivat;
ja hän julisti Jumalan valtakuntaa ja opetti Herran Jeesuksen Kristuksen
tuntemista kaikella rohkeudella, kenenkään estämättä.
Tekstitys: Annukka Eskola
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tehdä sen tukemalla ja soittamalla numeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua.