Apostolien teot Luku 18, jakeesta 12
Mutta Gallionin ollessa Akaian käskynhaltijana juutalaiset
yksimielisesti nousivat Paavalia vastaan
ja veivät hänet tuomioistuimen eteen ja sanoivat:
"Tämä viettelee ihmisiä palvelemaan Jumalaa lainvastaisella tavalla".
Ja kun Paavali aikoi avata suunsa, sanoi Gallion juutalaisille:
"Jos olisi tehty rikos tai häijy ilkityö, olisi kohtuullista,
että minä kärsivällisesti kuuntelisin teitä, juutalaiset.
Mutta jos teillä on riitakysymyksiä opista ja nimistä ja teidän laistanne,
olkoot ne teidän huolenanne; niiden tuomari minä en tahdo olla."
Ja hän ajoi heidät pois tuomioistuimen edestä.
Niin he kaikki ottivat kiinni Soosteneen, synagoogan esimiehen,
ja löivät häntä tuomioistuimen edessä, eikä Gallion välittänyt siitä mitään.
Mutta Paavali viipyi siellä vielä jonkun aikaa; sitten hän sanoi veljille
jäähyväiset ja purjehti Syyriaan, mukanansa Priskilla ja Akylas; hän oli
leikkauttanut tukkansa Kenkreassa, sillä hän oli tehnyt lupauksen.
Ja he saapuivat Efesoon; sinne hän jätti heidät.
Ja hän meni synagoogaan ja keskusteli juutalaisten kanssa.
Ja he pyysivät häntä viipymään kauemmin, mutta hän ei suostunut,
vaan sanoi heille jäähyväiset ja lausui: "Minä palaan jälleen teidän tykönne,
jos Jumala suo". Ja hän lähti purjehtimaan Efesosta.
Ja noustuaan maihin Kesareassa hän vaelsi ylös Jerusalemiin
ja tervehti seurakuntaa ja meni sitten alas Antiokiaan.
Kun hän oli viettänyt siellä jonkun aikaa, lähti hän matkalle ja kulki
järjestään kautta Galatian maakunnan ja Frygian,
vahvistaen kaikkia opetuslapsia.
Ja Efesoon saapui eräs juutalainen, nimeltä Apollos,
syntyisin Aleksandriasta, puhe- taitoinen mies ja väkevä raamatuissa.
Tälle oli opetettu Herran tie, ja hän puhui palavana hengessä ja
opetti tarkoin Jeesuksesta, mutta tunsi ainoastaan Johanneksen kasteen.
Hän rupesi rohkeasti puhumaan synagoogassa.
Mutta kun Priskilla ja Akylas olivat häntä kuunnelleet, ottivat he hänet
luokseen ja selvittivät hänelle tarkemmin Jumalan tien.
Ja kun hän tahtoi mennä Akaiaan, niin veljet kehoittivat häntä siihen ja
kirjoittivat opetuslapsille, että nämä ottaisivat hänet vastaan. Ja sinne
saavuttuaan hän armon kautta oli suureksi hyödyksi uskoon tulleille.
Sillä hän kumosi suurella voimalla julkisesti juutalaisten väitteet ja
näytti kirjoituksista toteen, että Jeesus on Kristus.
Luku 19
Kun Apollos oli Korintossa, tuli Paavali, kuljettuaan läpi
ylämaakuntien, Efesoon ja tapasi siellä muutamia opetuslapsia.
Ja hän sanoi heille: "Saitteko Pyhän Hengen silloin, kun te tulitte uskoon?"
Niin he sanoivat hänelle: "Emme ole edes kuulleet,
että Pyhää Henkeä on olemassakaan".
Ja hän sanoi: "Millä kasteella te sitten olette kastetut?"
He vastasivat: "Johanneksen kasteella".
Niin Paavali sanoi: "Johannes kastoi parannuksen kasteella,
kehoittaen kansaa uskomaan häneen, joka oli tuleva hänen jälkeensä,
se on, Jeesukseen".
Sen kuultuaan he ottivat kasteen Herran Jeesuksen nimeen.
Ja kun Paavali pani kätensä heidän päälleen, tuli heidän päällensä
Pyhä Henki, ja he puhuivat kielillä ja ennustivat.
Heitä oli kaikkiaan noin kaksitoista miestä.
Ja hän meni synagoogaan, ja kolmen kuukauden ajan hän puhui heidän
kanssansa rohkeasti ja vakuuttavasti Jumalan valtakunnasta.
Mutta kun muutamat paaduttivat itsensä eivätkä uskoneet,
vaan puhuivat pahaa Herran tiestä kansan edessä, niin hän meni pois
heidän luotaan ja erotti opetuslapset heistä
ja piti joka päivä keskusteluja Tyrannuksen koulussa.
Ja sitä kesti kaksi vuotta, niin että kaikki Aasian asukkaat,
sekä juutalaiset että kreikkalaiset, saivat kuulla Herran sanan.
Ja Jumala teki ylen voimallisia tekoja Paavalin kätten kautta,
niin että vieläpä hikiliinoja ja esivaatteita hänen iholtansa vietiin
sairasten päälle, ja taudit lähtivät heistä ja pahat henget pakenivat pois.
Myöskin muutamat kuljeksivat juutalaiset loitsijat rupesivat
lausumaan Herran Jeesuksen nimeä niiden ylitse, joissa oli pahoja henkiä,
sanoen: "Minä vannotan teitä sen Jeesuksen kautta,
jota Paavali julistaa".
Ja niiden joukossa, jotka näin tekivät, oli myös erään juutalaisen ylipapin,
Skeuaan, seitsemän poikaa;
mutta paha henki vastasi heille sanoen: "Jeesuksen minä tunnen,
ja Paavalin minä tiedän, mutta keitä te olette?"
Ja se mies, jossa paha henki oli, karkasi heidän kimppuunsa,
voitti heidät toisen toisensa perästä ja runteli heitä, niin että he alastomina
ja haavoitettuina pakenivat siitä huoneesta.
Ja tämän saivat tietää kaikki Efeson asukkaat, sekä juutalaiset
että kreikkalaiset; ja heidät kaikki valtasi pelko,
ja Herran Jeesuksen nimeä ylistettiin suuresti.
Ja monet niistä, jotka olivat tulleet uskoon,
menivät ja tunnustivat ja ilmoittivat tekonsa.
Ja useat niistä, jotka olivat taikuutta harjoittaneet, kantoivat kirjansa
kokoon ja polttivat ne kaikkien nähden; ja kun niiden arvo laskettiin
yhteen, huomattiin sen olevan viisikymmentä tuhatta hopearahaa.
Näin Herran sana voimallisesti kasvoi ja vahvistui.
Kun kaikki tämä oli tapahtunut, niin Paavali hengessä päätti kulkea
Makedonian ja Akaian kautta ja matkustaa Jerusalemiin ja sanoi:
"Käytyäni siellä minun pitää nähdä myös Rooma".
Ja hän lähetti Makedoniaan kaksi apumiehistänsä, Timoteuksen ja
Erastuksen, mutta jäi itse joksikin aikaa Aasiaan.
Tähän aikaan syntyi sangen suuri melu siitä tiestä.
Sillä eräs hopeaseppä, nimeltä Demetrius, joka valmisti hopeaisia
Artemiin temppeleitä, hankki sillä ammattilaisille melkoisia tuloja.
Hän kutsui kokoon nämä sekä muut, jotka sellaista työtä tekivät, ja sanoi:
"Miehet, te tiedätte, että meillä on hyvä toimeentulomme tästä työstä;
mutta nyt te näette ja kuulette, että tuo Paavali on,
ei ainoastaan Efesossa, vaan melkein koko Aasiassa,
uskotellut ja vietellyt paljon kansaa, sanoen,
etteivät ne ole jumalia, jotka käsillä tehdään.
Ja nyt uhkaa se vaara, että ei ainoastaan tämä meidän
elinkeinomme joudu halveksituksi, vaan myöskin, että suuren Artemis
jumalattaren temppeliä ei pidetä minäkään ja että hän menettää
mahtavuutensa, hän, jota koko Aasia ja koko maanpiiri palvelee."
Kun he sen kuulivat, tulivat he vihaa täyteen ja huusivat sanoen:
"Suuri on efesolaisten Artemis!"
Ja koko kaupunki joutui sekasortoon, ja he ryntäsivät kaikki yhdessä
näytelmäpaikkaan ja tempasivat mukaansa Gaiuksen ja Aristarkuksen,
kaksi makedonialaista, jotka olivat Paavalin matkatovereita.
Ja kun Paavali tahtoi mennä kansanjoukkoon,
eivät opetuslapset sitä sallineet.
Ja myös muutamat Aasian hallitusmiehistä,
jotka olivat hänen ystäviään, lähettivät hänelle sanan ja pyysivät,
ettei hän menisi näytelmäpaikkaan.
Ja he huusivat, mikä mitäkin; sillä kokous oli sekasortoinen,
ja useimmat eivät tienneet, minkätähden he olivat tulleet kokoon.
Silloin vedettiin joukosta esille Aleksander, jota juutalaiset työnsivät
esiin; niin Aleksander viittasi kädellään merkiksi, että hän tahtoi
pitää puolustuspuheen kansan edessä.
Mutta kun he huomasivat, että hän oli juutalainen, rupesivat he kaikki
yhteen ääneen huutamaan ja kirkuivat noin kaksi hetkeä:
"Suuri on efesolaisten Artemis!"
Mutta kun kaupungin kansleri oli saanut kansan rauhoittumaan,
sanoi hän: "Efeson miehet, onko ketään, joka ei tiedä, että
efesolaisten kaupunki on suuren Artemiin temppelin
ja hänen taivaasta pudonneen kuvansa vaalija?
Koska ei kukaan voi tätä kieltää, tulee teidän siis pysyä rauhallisina
eikä tehdä mitään harkitsematonta.
Te olette kuitenkin tuoneet tänne nämä miehet, jotka eivät ole
temppelin ryöstäjiä eivätkä ole meidän jumalatartamme pilkanneet.
Jos siis Demetriuksella ja hänen ammattiveljillänsä on riita-asiaa
jotakuta vastaan, niin pidetäänhän oikeudenistuntoja ja onhan
käskynhaltijoita; vetäkööt toisensa oikeuteen.
Ja jos teillä on vielä jotakin muuta vaadittavaa,
niin ratkaistakoon asia laillisessa kansankokouksessa.
Sillä tämänpäiväisen tapahtuman tähden me olemme vaarassa joutua
syytteeseen jopa kapinasta, vaikkei mitään aihetta olekaan;
ja silloin me emme voi vastata tästä mellakasta."
Näin puhuen hän sai kokouksen hajaantumaan.
Tekstitys: Annukka Eskola
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tehdä sen tukemalla ja soittamalla numeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua.