Apostolien teot, luku 11
Ja apostolit ja veljet ympäri Juudeaa kuulivat,
että pakanatkin olivat ottaneet vastaan Jumalan sanan.
Ja kun Pietari tuli Jerusalemiin, ahdistelivat ympärileikatut häntä
sanoen: "Sinä olet käynyt ympärileikkaamattomien miesten
luona ja syönyt heidän kanssansa".
Niin Pietari selitti heille alusta alkaen asiat järjestänsä ja sanoi:
"Minä olin Joppen kaupungissa ja rukoilin;
silloin minä näin hurmoksissa näyn: tuli alas astia,
ikäänkuin suuri liinavaate, joka nel- jästä kulmastaan laskettiin taivaasta,
ja se tuli aivan minun eteeni.
Ja kun minä katsoin sitä tarkasti, näin minä siinä maan nelijalkaisia
ja petoja ja matelijoita ja taivaan lintuja.
Ja minä kuulin myös äänen, joka sanoi minulle:
'Nouse, Pietari, teurasta ja syö'.
Mutta minä sanoin: 'En suinkaan, Herra;
sillä ei mitään epäpyhää eikä saastais- ta ole koskaan minun suuhuni tullut'.
Niin vastasi ääni taivaasta toistamiseen ja sanoi:
'Minkä Jumala on puhdistanut, sitä älä sinä sano epäpyhäksi'.
Ja tämä tapahtui kolme kertaa; sitten vedettiin kaikki taas ylös taivaaseen.
Ja katso, samassa seisoi sen talon edessä, jossa me olimme,
kolme miestä, jotka Kesareasta oli lähetetty minun luokseni.
Ja Henki käski minun mennä arvelematta heidän kanssansa;
ja myös nämä kuusi veljeä lähtivät minun kanssani.
Me menimme sen miehen taloon,
ja hän kertoi meille, kuinka hän oli nähnyt enkelin seisovan
hänen huoneessaan ja sanovan:
'Lähetä Joppeen noutamaan Simon, jota myös Pietariksi kutsutaan;
hän on puhuva sinulle sanoja, joiden kautta sinä pelastut,
ja koko sinun perhekuntasi'.
Ja kun minä rupesin puhumaan, tuli Pyhä Henki heidän päällensä,
niinkuin alussa meidänkin päällemme.
Silloin minä muistin Herran sanan, jonka hän sanoi:
'Johannes kastoi vedellä, mutta teidät kastetaan Pyhällä Hengellä'.
Koska siis Jumala antoi yhtäläisen lahjan heille kuin meillekin,
kun olimme uskoneet Herraan Jeesukseen Kristukseen,
niin mikä olin minä voidakseni estää Jumalaa?"
Tämän kuultuansa he rauhoittuivat ja ylistivät Jumalaa sanoen:
"Niin on siis Jumala pakanoillekin antanut parannuksen elämäksi".
Ne, jotka olivat hajaantuneet sen ahdingon vuoksi,
joka oli syntynyt Stefanuksen tähden, vaelsivat ympäri hamaan Foinikiaan ja
Kyproon ja Antiokiaan saakka,
mutta eivät puhuneet sanaa muille kuin ainoastaan juutalaisille.
Heidän joukossaan oli kuitenkin muutamia kyprolaisia ja kyreneläisiä
miehiä, jotka, tultuaan Antiokiaan, puhuivat kreikkalaisillekin ja
julistivat evankeliumia Herrasta Jeesuksesta.
Ja Herran käsi oli heidän kanssansa, ja suuri oli se joukko,
joka uskoi ja kääntyi Herran puoleen.
Ja sanoma heistä tuli Jerusalemin seurakunnan korviin,
ja he lähettivät Barnabaan Antiokiaan.
Ja kun hän saapui sinne ja näki Jumalan armon, niin hän iloitsi ja
kehoitti kaikkia vakaalla sydämellä pysymään Herrassa.
Sillä hän oli hyvä mies ja täynnä Pyhää Henkeä ja uskoa.
Ja Herralle lisääntyi paljon kansaa.
Niin hän lähti Tarsoon etsimään Saulusta,
ja kun hän oli hänet löytänyt, toi hän hänet Antiokiaan.
Ja he vaikuttivat yhdessä kokonaisen vuoden seurakunnassa,
ja niitä oli paljon, jotka saivat heiltä opetusta;
ja Antiokiassa ruvettiin opetuslapsia ensiksi nimittämään kristityiksi.
Siihen aikaan tuli profeettoja Jerusalemista Antiokiaan.
Ja eräs heistä, nimeltä Agabus, nousi ja antoi Hengen vaikutuksesta
tiedoksi, että oli tuleva suuri nälkä kaikkeen maailmaan;
ja se tulikin Klaudiuksen aikana.
Niin opetuslapset päättivät kukin varojensa mukaan
lähettää avustusta Juudeassa asuville veljille.
Ja niin he tekivätkin ja lähettivät sen vanhimmille
Barnabaan ja Sauluksen kätten kautta.
luku 12
Siihen aikaan kuningas Herodes otatti muutamia seurakunnan jäseniä kiinni
kiduttaaksensa heitä.
Ja hän mestautti miekalla Jaakobin, Johanneksen veljen.
Ja kun hän näki sen olevan juutalaisille mieleen,
niin hän sen lisäksi vangitutti Pietarinkin.
Silloin olivat happamattoman leivän päivät.
Ja otettuaan hänet kiinni hän pani hänet vankeuteen ja
jätti neljän nelimiehisen sotilasvartioston vartioitavaksi,
aikoen pääsiäisen jälkeen asettaa hänet kansan eteen.
Niin pidettiin siis Pietaria vankeudessa;
mutta seurakunta rukoili lakkaamatta Jumalaa hänen edestänsä.
Ja yöllä sitä päivää vasten, jona Herodeksella oli aikomus
viedä hänet oikeuden eteen, Pietari nukkui kahden sotamiehen välissä,
sidottuna kaksilla kahleilla;
ja vartijat vartioitsivat oven edessä vankilaa.
Ja katso, hänen edessään seisoi Herran enkeli,
ja huoneessa loisti valo, ja enkeli sysäsi Pietaria kylkeen ja
herätti hänet sanoen: "Nouse nopeasti!"
Ja kahleet putosivat hänen käsistään.
Ja enkeli sanoi hänelle: "Vyötä itsesi ja sido paula-anturat jalkaasi".
Ja hän teki niin. Vielä enkeli sanoi hänelle:
"Heitä vaippa yllesi ja seuraa minua".
Ja Pietari lähti ja seurasi häntä, mutta ei tiennyt, että se,
mikä enkelin vaikutuksesta tapahtui, oli totta, vaan luuli näkevänsä näyn.
Ja he kulkivat läpi ensimmäisen vartion ja toisen ja tulivat
rautaportille, joka vei kaupunkiin. Se aukeni heille itsestään,
ja he menivät ulos ja kulkivat eteenpäin muutamaa katua;
ja yhtäkkiä enkeli erkani hänestä.
Kun Pietari tointui, sanoi hän: "Nyt minä totisesti tiedän, että Herra on
lähettänyt enkelinsä ja pelastanut minut Herodeksen käsistä
ja kaikesta, mitä Juudan kansa odotti".
Ja päästyään siitä selville hän kulki kohti Marian, Johanneksen äidin,
taloa, sen Johanneksen, jota myös Markukseksi kutsuttiin.
Siellä oli monta koolla rukoilemassa.
Ja kun Pietari kolkutti eteisen ovea, tuli siihen palvelijatar,
nimeltä Rode, kuulostamaan;
ja tunnettuaan Pietarin äänen hän ilossansa ei avannut eteistä vaan
juoksi sisään ja kertoi Pietarin seisovan portin takana.
He sanoivat hänelle: "Sinä hourit". Mutta hän vakuutti puheensa todeksi.
Niin he sanoivat: "Se on hänen enkelinsä".
Mutta Pietari kolkutti yhä; ja kun he avasivat,
näkivät he hänet ja hämmästyivät.
Niin hän viittasi kädellään heitä vaikenemaan ja kertoi heille,
kuinka Herra oli vienyt hänet ulos vankeudesta, ja sanoi:
"Ilmoittakaa tämä Jaakobille ja veljille".
Ja hän lähti pois ja meni toiseen paikkaan.
Mutta kun päivä koitti, tuli sotamiehille kova hätä siitä,
mihin Pietari oli joutunut.
Ja kun Herodes oli haettanut häntä eikä löytänyt, tutki hän vartijoita ja
käski viedä heidät rangaistaviksi.
Sitten hän meni Juudeasta Kesareaan ja oleskeli siellä.
Ja Herodes oli vihoissansa tyyrolaisille ja siidonilaisille.
Mutta nämä tulivat yksissä neuvoin hänen luoksensa, ja suostutettuaan
puolelleen Blastuksen, kuninkaan kamaripalvelijan, he anoivat rauhaa;
sillä heidän maakuntansa sai elatuksensa kuninkaan maasta.
Niin Herodes määrättynä päivänä pukeutui kuninkaalliseen pukuun,
istui istuimelleen ja piti heille puheen;
siihen kansa huusi: "Jumalan ääni, eikä ihmisen!"
Mutta heti löi häntä Herran enkeli, sentähden ettei hän antanut
kunniaa Jumalalle; ja madot söivät hänet, ja hän heitti henkensä.
Mutta Jumalan sana menestyi ja levisi.
Ja Barnabas ja Saulus palasivat Jerusalemista toimitettuansa
avustustehtävän ja toivat sieltä mukanaan Johanneksen,
jota myös Markukseksi kutsuttiin.
Tekstitys: Annukka Eskola
Moni katsoja on saanut rohkaisua ohjelmiemme kautta.
Jos haluat olla mukana tämän ohjelman tekemisessä -
voit tehdä sen tukemalla ja soittamalla numeroon 0600-10077.
Puhelun hinta on noin 10 euroa.
Voit myös käyttää tilinumeroa ja viitettä, jotka näkyvät ruudussa.
Herra siunatkoon sinua.